Справа № 355/1158/25 
Провадження № 2-а/355/5/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Троценко Т. А.
за участю секретаря Ліберацької Ю. В. 
представника позивача адвоката Реви І. О.
представника відповідача Даниленка Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Реву І. О. звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 складено протокол № 91 про адміністративне правопорушення, згідно якому 17. 02. 2025 року він в особливий період під час мобілізації не з`явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 у строки, зазначені у повістці, яка була надіслана засобами поштового зв`язку, чим порушив ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ (в редакції 18. 05. 2024 року), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
28. 02. 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 винесена постанова № 251 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України «Про оголошення мобілізації», затвердженої Верховною Радою України, він не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543- ХІІ ( в редакції від 18. 05. 2024).
Із зазначеною постановою не згодний і просить її скасувати з тих підстав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, протокол складено відносно іншої особи, оскільки дату його народження вказано невірно, на момент складання протоколу він вже перебував на обліку і жодних повісток від ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував.
Крім того, згідно протоколу йому у вину не ставилося порушення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», проте на стадії винесення постанови та прийняття рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 було самостійно змінено фабулу правопорушення та кваліфікацію його дій.
Протокол про адміністративне правопорушення був складений більше, ніж протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, що вказує на порушення строків, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП. 
Вказав, що в період з 18. 05. 2024 року по 16. 07. 2024 року він уточнив свої облікові дані, востаннє – 05. 03. 2025 року.
На тій підставі, що висновки відповідача грунтуються на припущеннях та не підтверджуються належними доказами, просить оскаржувану постанову скасувати, поновивши йому строк для звернення до суду на тій підставі, що постанову про адміністративне правопорушення він отримав лише 11. 06. 2025 року засобами поштового зв`язку.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 і просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позов, у якому зазначив, що згідно витягу з додатку Резерв + дата уточнення позивачем своїх облікових даних – 05. 03. 2025 року, жодних доказів уточнення облікових даних раніше за цю дату позивачем не надано, таким чином, строк уточнення облікових даних порушено.
Що стосується строків складання протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадку не оновлення військово – облікових даних, то він має складатися у присутності особи задля уникнення порушення її прав, тому протокол був складений лише 24. 02. 20225 року.
Постанова прийнята на підставі доказів, а саме – даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з з якого вбачається, що строки оновлення облікових даних були порушені.
Просить у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві, вказав, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення – не явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 у строки, зазначені у повістці, та не оновив свої облікові дані, тому протокол був складений на одне правопорушення, а постанова – на інше.

Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, зокрема, оригінал справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Згідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ (в редакції 18. 05. 2024 року) громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду
Частина 3 цієї ж статті передбачає, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Судом встановлено, що 24 лютого 2025 року офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 91 про адміністративне правопорушення, згідно якому 17. 02. 2025 року він в особливий період під час мобілізації не з`явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 у строки, зазначені у повістці, яка була надіслана засобами поштового зв`язку, чим порушив ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ (в редакції 18. 05. 2024 року), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В подальшому, 28. 02. 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 винесена постанова № 251 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України «Про оголошення мобілізації», затвердженої Верховною Радою України, він не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543- ХІІ ( в редакції від 18. 05. 2024).
Тобто, фактично, ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки відповідальність за кожне з них відноситься до різних частин одного і того ж Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ (в редакції 18. 05. 2024 року), а отже за кожне з них необхідно було скласти окремий протокол, а у подальшому вже можливо виносити одну постанову, об`єднавши протоколи при розгляді справи по суті.
Таким чином хоча обидва адміністративних правопорушення і відносяться до ч. 3 ст. 210-1 КУпАп, проте фабули протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про адміністративне правопорушення не можуть відрізнятися за змістом обвинувачення, оскільки правопорушник має знати, у чому конкретно його звинувачують та мати можливість захищатися доступними йому способами від кожного конкретного обвинувачення. 
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши подані позивачем та відповідачем докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, не була доведена «поза розумним сумнівом», при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем було порушено порядок її винесення, тому оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню.
Пункт 2 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП ст. ст. 5-10, 14, 20, 22, 72-79, 139, 205, 211, 229, 241-246, 250, 286 Кодексу КАС України, суд- 

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 251 від 28. 02. 2025 року.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 251 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 28. 02. 2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Баришівського
районного суду       Тетяна ТРОЦЕНКО