СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/6345/26 пр. № 1-кп/759/1048/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року  м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі 
головуючого судді: ОСОБА_1 , 
при секретарі: ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лаше, Орджо-нікідзевського р-ну, Грузія, гр-н України, пенсіонер, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий, -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України,
сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 03.11.2025, близько 02 год. (точного часу не встановлено), знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи молоток вчинив умисне вбивство свого пасинка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, зумовленому таким поводженням з боку останнього, що принижує честь і гідність, яке мало системний характер.
Так, упродовж тривало часу ОСОБА_5 проживав разом зі своїм пасинком ОСОБА_8 в однокімнатній квартирі за вказаною адресою. Під час спільного проживання ОСОБА_9 ніде не працював, зловживав алкогольними напоями, постійно вчиняв конфлікти з ОСОБА_5 , які супроводжувались погрозами його життю та здоров?ю. ОСОБА_9 неодноразово був притягнутий до адмінвідповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно свого вітчима, у якого в результаті таких дій виник комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, розгубленості почуттів, що призвело до погіршення соціального функціонування та зниження якості поточного життя.
У ніч з 2 на 3 листопада 2025 року ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 02 год. 03.11.2025 року до місця їх спільного проживання повернувся його пасинок ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та який розпочав черговий конфлікт на побутовому ґрунті зі своїм вітчимом. Під час конфлікту ОСОБА_9 ображав ОСОБА_5 грубою нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу до останнього: штовхав та руками тримав за шию, чим спричинив фізичний біль та моральні страждання ОСОБА_5 . Зазначений конфлікт завершився після того, як ОСОБА_5 відштовхнув від себе ОСОБА_10 , після чого той ліг на диван, де почав дивитися телевізор. У цей момент у ОСОБА_5 , який перебував в стані афекту - вираженому емоційному збудженні, який здійснив суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, та який виник і проявився на фоні тривалої кумуляції емоційної напруги, обумовленої протиправними діями, що принижують його честь і гідність з боку пасинка ОСОБА_10 , раптово виник умисел на позбавлення життя останнього.
Реалізуючи вказаний намір, ОСОБА_5 приблизно о 02 год. 03.11.2025 року взяв неподалік лежачий у кімнаті молоток, з яким утримуючи в руці наблизився до лежачого на ліжку ОСОБА_10 та, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, діючи умисно з метою позбавлення життя свого пасинка, керуючись мотивом припинення систематичних протиправних дій останнього, наніс зазначеним молотком не менше 8-ми ударів в область голови ОСОБА_11 .
Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_12 тілесні тяжкі ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння черепа та основи черепа, крововиливами під оболонки, речовину та шлуночки головного мозку та його набряком-набуханням, від яких за короткий проміжок часу на місці події настала смерть ОСОБА_11 .
Згідно положень п. 10 ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», яким визначено коло суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного закону, такими суб`єктами є вітчим та пасинок, що дає підстави вважати що дане кримінальне правопорушення пов`язане із домашнім насильством.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши таке. Під час спільного проживання його пасинок ОСОБА_9 зловживав алкогольними напоями, постійно вчиняв з ним конфлікти, які супроводжувались погрозами, за що неодноразово притягувався до відповідальності за домашнє насильство. Ці конфлікти мали системний характер, в нього з?явилися страх за здоров`я та безпеку. У ніч з 2 на 3 листопада 2025 року він знаходився вдома, близько 02 год. повернувся ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння і знову розпочав конфлікт, під час якого ображав грубою нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу. Конфлікт завершився після того, як він відштовхнув від себе ОСОБА_8, після чого той ліг на диван. У цей момент у нього в стані афекту раптово виник умисел на позбавлення життя пасинка. Реалізуючи цей намір, він взяв молоток, яким утримуючи в руці наблизився до лежачого на ліжку ОСОБА_10 , та керуючись мотивом припинення систематичних протиправних дій останнього наніс йому вказаним молотком не менше 8-ми ударів в область голови, від чого той помер.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 03 листопада 2025 року вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, зумовленому поводженням, що принижує честь і гідність особи, за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ст. 116 КК України. 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким, враховує дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, проте перебував у стані обмеженої осудності, оскільки через наявний психічний розлад не бу здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, хоча за місцем проживання та в побуті характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжує йому покарання, вчинення злочину щодо особи, із якою винний перебував у сімейних відносинах.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченого, його вік, обмежену осудність, а також консолідовану думку всіх учасників судового розгляду щодо можливості його виправлення в умовах без реального відбуття покарання, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання в межах санкції ст. 116 КК України, застосовує до нього ст. 75 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.
На підставі ч. 2 ст. 20 КК України до обвинуваченого належить застосувати примусовий захід медичного характеру, враховуючи рекомендації з цього приводу експертів (висновок № 1668 від 04 грудня 2025 року).
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 
Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи 61 742 (шістдесят одна тисяча сімсот сорок дві) грн. 37 коп. в дохід держави.
Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві - знищити, а диски з відеозаписами - зберігати при матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_13