ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №336/5236/25    Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/184/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Бабича С.А., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює неофіційно, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Згідно з постановою суду, 23 травня 2025 року о 14.10 годині, в м.Запоріжжя по вул. Чарівна 153, гр. ОСОБА_1 , керував електровелосипедом Forte-Frost-100 потужністю електродвигуна 350 Вт, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Тест №2614, результат позитивний – 1,42 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 травня 2025 року зазначено, що 23 травня 2025 року о 14.10 годині, в м.Запоріжжя по вул. Чарівна 153, гр. ОСОБА_1 , керував електровелосипедом Forte-Frost-100 потужністю електродвигуна 350 Вт, не був уважним, відволікся від керування, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті ДТП пішохід отримала незначні тілесні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою суду від 05 червня 2025 року у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП вказані справи об`єднані в одне провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм КУпАП, є протиправною, а тому підлягає скасуванню.
Вказує, що транспортний засіб, яким він керував, є електровелосипедом, що підтверджується відеозаписом з місця події та талоном на електровелосипед, в якому зокрема зазначено, що потужність двигуна електровелосипеда складає 350 Вт, що в рази менше ніж 3 кВт, а тому вказаний велосипед не підпадає під визначення механічного транспортного засобу та водій такого велосипеду не повинен мати документи, визначені у п.2.1 ПДР.
Апелянт вважає, що його дії підпадають під ознаки диспозиції за ч.3 ст.127 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність осіб, які керують велосипедами у стані сп`яніння, але не ч.1 ст.130 КУпАП, як помилково було визначено поліцейськими при складанні протоколу.
Тому, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що посилання суду на постанову Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №127/5920/22 є неревантними, а зроблені на його підставі висновки – необґрунтованими. 
Крім того, зазначає, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, є незаконним, неможливим до виконання та суперечить принципам верховенства права, правової визначеності та пропорційності покарання.
Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було допущено суттєві порушення вимог чинного законодавства.
Зокрема, використано технічний засіб, який на момент огляду не пройшов перевірку калібрування в межах встановленого інструкцією шестимісячного строку, що є порушенням експлуатаційної документації. Тому, огляд проведений з порушенням вимог, є недійсним.
Крім того, в матеріалах справи відсутні інші достатні, допустимі та належні докази, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Також, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Також і рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Окрім того, зазначає, що протокол не відповідає додатку 16 до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

В судове засідання, призначене на 29 січня 2026 року особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Захисник останнього - адвокат Бабич С.А. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, підтвердив про можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , зазначив, що вказане питання та правова позиція по справі узгоджена між ним та ОСОБА_1 . 
Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Бабича С.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При апеляційному розгляді встановлено таке.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України), засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№339585 від 23 травня 2025 року, згідно з яким, 23 травня 2025 року о 14.10 годині, в м.Запоріжжя по вул. Чарівна 153а, ОСОБА_1 , керував електровелосипедом Forte-Frost-100 потужністю електродвигуна 350 Вт, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат – 1,42 ‰. Тест №2614, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України – керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції , за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у картці обліку адміністративного правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 керував електровелосипедом Forte-Frost-100 потужністю електродвигуна 350 Вт, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат – 1,42 ‰. Тест №2614;
- у роздруківці «Alcotest Drager 6820», тест №2614 від 23 травня 2025 року, результат – 1,42 ‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду на стан сп`яніння – 1,42 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його підписом. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався за допомогою бодікамер №477760, 474532;
- у довідці про відсутність повторності у ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП та відсутності документа за відомостями ІСЦ МВС; 
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції, згідно з яким, останній доповідає, що 23 травня 2025 року під час патрулювання в Шевченківському районі на службовий планшет отримали виклик о 14 годині 36 хвилин, ДТП без потерпілих (попередня кваліфікація: ДТП без потерпілих), м.Запоріжжя, вул.Чарівна,153-а, велосипедист, збив пішохода на тротуарі.
Прибувши на місце було виявлено водія електровелосипеда Forte-Frost-100 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яку оглядала ШМД 405 (ст.лікар Мананкова) та госпіталізували до 5 МКЛ. 
Слідчим по ДТП лейтенантом поліції Бзаровим відібрано зустрічну заяву у потерпілої. 
Під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат – 1,42 ‰, тест №2614, з результатом згоден. Стосовно ОСОБА_1 було складено за ч.1 ст.130 КУпАП ЕПР1 №339585, протокол за ст.124 КУпАП ЕПР1 №339534, постанова за ч.3 ст.127 КУпАП ЕНА4801299.
Про дану подію було сповіщено. Подія фіксувалась на БК №477760, 474532. 
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9 «а» ПДРУкраїни), при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою, потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності.
Адвокат Бабіч С.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 130 КУпАП. Суду пояснив, що електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 , не є механічним транспортним засобом, двигун якого має потужність до 3 кВт. А тому водій такого велосипеду не повинен мати документи, визначені у п.2.1 ПДР, зокрема посвідчення водія. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не є водієм, а тому не є суб`єктом статті 130 КУпАП. Окрім того додав, що відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Враховуючи, що пішохід отримав незначні тілесні ушкодження, будь-яке майно не пошкоджено, а тому відсутній елемент об`єктивної сторони даного правопорушення, а саме наслідку у виді пошкодження майна.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції в частині доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не спростовують.
Відповідаючи на доводи апелянта про те, що його дії підпадають під ознаки за ч.3 ст.127 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність осіб, які керують велосипедами у стані сп`яніння, але не ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , є електровелосипедом, в якому потужність двигуна складає 350 Вт, що в рази менше ніж 3 кВт, а тому вказаний велосипед не підпадає під визначення механічного транспортного засобу та водій такого велосипеду не повинен мати документи, визначені у п.2.1 ПДР, апеляційний суд звертає увагу на таке. 
Статтею 130 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння. 
При цьому, вказаною статтею транспортні засоби не розмежовуються на механічні та інші.
Відповідно до вимог Закону України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів", електричний колісний транспортний засіб – дво - і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. 
Згідно з цим Законом, до учасників дорожнього руху належать у тому числі водії транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Таким чином, особи, що керують, такими транспортними засобами як електросамокати, електроскутери, електровелосипеди, гіроскутери, є водіями і зобов`язані дотримуватися Правил дорожнього руху.
З матеріалів провадження убачається, що електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей та приводиться в рух за допомогою електродвигуна.
Апеляційний суд також, враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22, відповідно до якої використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху, є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів" від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (зі змінами) визначено поняття легких електричних транспортних засобів.
Зокрема, легкий персональний електричний транспортний засіб має одне та більше коліс, електродвигун потужністю у діапазоні до 1000 Вт та конструктивну швидкість до 25 км/год.; низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб має від двох коліс та швидкість від 10 до 50 км/год. 
Таке ж визначення міститься у ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (закон в редакції Закону №3492-ІV від 23 лютого 2006 зі змінами).
Отже,транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , відноситься до легкого електричного транспортного засобу та після набрання чинності Законом № 2956-IX,  керування таким транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння становить дії, що передбачені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.
Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП достатньо встановити, що особа керувала у стані сп`яніння транспортним засобом (поняття якого визначено у законі).

Отже,суд обґрунтовано визнав його винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження сторони захисту про те, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є незаконним, неможливим до виконання та суперечить принципам верховенства права, правової визначеності та пропорційності покарання, є безпідставним, та не узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП.
В свою чергу, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, в будь-якому випадку не можуть вважатися малозначними.
Стосовно доводів апелянта щодо порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи убачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку із виявленням у останнього ознак алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено в ході спілкування з працівниками поліції, та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820. Результат огляду на стан сп`яніння, проведеного щодо ОСОБА_1 – 1,42 ‰, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 від 23 травня 2025 року №2614. З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, ОСОБА_1 погодився, що підтверджується відеозаписом події, а тому підстав для направлення працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу, не було. 
Крім того, як убачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alсotest Drager 6820. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна, 1,42 ‰, тест №2614. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього. 
До протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 теж не було жодних зауважень.
Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає, а тому суд апеляційної інстанції не убачає в діях працівників поліції порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений ст.266 КУпАП.
В свою чергу, згідно з положеннями п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені певні ознаки такого сп`яніння. В подальшому наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння підтверджено при огляді за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Доводи апелянта про те, що вказаний у протоколі технічний прилад газоаналізатор не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, також є безпідставними, оскільки газоаналізатор, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_1 , відповідає його характеризуючим даним, та відповідно до чеку про результат тестування на алкоголь, останнє калібрування було проведено 21 листопада 2024 року. В свою чергу, відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, встановлено міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається", становить 1 рік). Викладене підтверджує відповідність вищевказаного технічного приладу встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, і відповідно можливість його використання для проведення огляду з метою виявлення перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. 
Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що перед проходженням огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заявляв вимоги про надання йому сертифікату відповідності технічного пристрою "Alcotest Drager 6820" №ARHJ-0265, як це передбачено відповідною Інструкцією. 
Доводи захисника про те, що рапорт працівника поліції та протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути доказами в справі, не є слушними, оскільки не узгоджуються з вимогами ст.251, 252 КУпАП. Відомості з вищевказаних рапорту працівника поліції та протоколу про адміністративне правопорушення не є єдиними доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Ці відомості повністю узгоджуються з іншими доказами.
Відповідаючи на доводи апелянта про те, що протокол не відповідає додатку 16 до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», апеляційний суд звертає увагу на таке.
Згідно з абз. 2 п. 1 Р. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №339585 від 23 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 поліцейським складений в електронному вигляді за допомогою логістичного пристрою (планшета) з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номеру в інформаційно-комунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України", та був роздрукований за допомогою спеціального технічного пристрою у виді стрічки. 
Вказаний протокол за змістом повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Додатку №1 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, і наклав на ОСОБА_1 стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Оскільки постанова суду першої інстанції в частині, що стосується закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, ніким не оскаржується, вказана постанова в зазначеній частині апеляційним судом не переглядається з огляду на вимоги ч.7 ст.294 КУпАП. 
Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/5236/25