Справа № 331/735/25
Провадження № 1-кп/331/273/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024082020001071 від 29.10.2024 року, відносно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
за участі:
прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника 
ОСОБА_5 обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
28.10.2024 року приблизно о 20-50 годин ОСОБА_3 , знаходячись біля буд. 38 по вул. Запорізька у м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне заволодіння транспортним засобом –електросамокатом, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав електросамокат марки «Like.Bike One», вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/21460-ТВ від 26.11.2024 складає 8930 грн 00 коп, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Після чого ОСОБА_3 зник з місця скоєння злочину та розпорядився транспортним засобом (електросамокатом) на власний розсуд.

ІІ Позиція сторони обвинувачення
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані як таємне викрадення майна (крадіжка) вчинене у період воєнного стану, за ч. 4 ст. 185 КК України 
У судових дебатах прокурор просила визнати обвинуваченого винуватим у вчинення злочину, і призначити йому покарання, передбачене санкцією статті. 

ІІІ. Позиція потерпілого.
У судове засідання потерпілий не з`явився, судом про слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань та заяв до суду не направив. З урахуванням думки учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про проведення судового розгляду без потерпілого, належним чином повідомленого про дату час та місце розгляду кримінального провадження.
IV. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. 
Пояснив, що в жовтні місяці 2024 року він біля магазину «АТБ», що на вул. Запорізькій в м. Запоріжжя побачив електросамокат, який був припаркований без будь-яких засобів захисту. Власника електросамокату ОСОБА_3 не знав, однак підійшов до електросамокату, сів на нього на поїхав кататись. Після, заїхав до свого друга ОСОБА_7 , до якого вже через хвилин 20 прибули працівники поліції. 
У судових дебатах обвинувачений просив призначити йому покарання із застосування звільнення від його реального відбування.
Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_3 визнав вину, розкаявся, просила призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті та звільнити від призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК України.

V. Дослідженні докази.
Судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення. 
Інструкцію з експлуатації електросамокату Like.Bike One та квитанцію до нього, відповідно до якої електросамокат був придбаний 08.07.2024 року за 12599 грн 00 коп; 
Висновок експерта № СЕ-19/108-24/21460-ТВ від 26.11.2024, згідно якого ринкова вартість електросамокату «Like.Bike One», придбаного новим 08.07.2024 та з того часу перебував в експлуатації, на момент вчинення кримінального правопорушення станом на 28.10.2024 складає 8930 грн 00 коп ( вісім тисяч дев`ятсот тридцять грн. 00 коп);
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2024, потерпілий ОСОБА_6 вказав на те, що 28.10.2024 в період часу з 18-00 по 20-00 годин за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 13 невідома особа таємно, шляхом вільного доступу викрала самокат Like.Bike One чорного кольору у мого сина ОСОБА_8 ;
Рапорт поліцейського водія відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , згідно якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 28.10.2024 року о 20-50 годин за адресою Олександрівський район, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 12-в біля крамниці Главриба з 19-30 до 20-0 годин зник дитячий електросамокат чорного кольору, що належить сину заявника. Також згідно наступного рапорту, о 230-01 годин за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 15, кв. 116 потрібен СОГ, при відпрацюванні виявлено чоловіка, який підозрюється в крадіжці самокату;
Протокол огляду місця події від 28.10.2024, ділянки місцевості біля буд. 12-в по вул. Запорізька. Де з правого боку через дорогу магазин «АТБ». Ділянка розташована біля входу до магазину «Риба Суші» на покритті з плитки, на момент огляду двері та вікна закриті. Під час огляду нічого не вилучалось. Доказів щодо обставин, зазначених у обвинувальному акті протокол не містить.;
Протокол огляду місця події від 28.10.2024 року, проведений за добровільної згоди ОСОБА_10 , квартири за адресою АДРЕСА_2 . Біля воду до квартири 116 з правого боку розташований самокат чорного кольору марки Like.Bike One електричний. Під час огляду електричний самокат був вилучений. До протоколу додано у якості додатку фото таблицю;
Протокол огляду предмету від 01.11.2024, за участю потерпілого ОСОБА_6 провів огляд електросамокату марки Like.Bike One чорного кольору. Під час огляду потерпілий впізнав самокат, який він купив 08.07.2024 року та який належить йому.. До протоколу додано у якості додатку фото таблицю;
Протокол огляду речей від 11.11.2024, згідно якого слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 провела огляд диску, який надав представник магазину «АТБ» за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 38. Проведеним оглядом встановлено, що на диску наявні 3 відеофайли, на яких відеозаписи з камер відео спостереження. При перегляді відео файлу, який має назву «ch16-20241028-204935-205032-002000000000» слідчим створено фото вирізки. Так о 20:49:36 28.10.2024 на відеозаписі чоловік, на вигляд приблизно 20-25 років, який має світле волосся, вуса, одягнутий у кросівки зеленого кольору з білою підошвою, чорні спортивні штани з смужкою білого кольору по бокам, куртку зеленого кольору, футболку сірого кольору з написами білого кольору ( в ході досудового розслідування встановлено особу: ОСОБА_3 ), знаходиться біля входу до приміщення магазину «АТБ» за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 38. Зліва від входу до вищевказаного магазину мається велопарковка, на якій знаходиться самокат. При перегляді відео файлу, який має назву «ch16-20241028-205032-205101-002000000000» слідчим створено фото вирізки. Під час перегляду відео файлу встановлено, що о 20:50:38 28.10.2024 ОСОБА_3 бере вищевказаний самокат та їде на ньому в невідомому напрямку. При перегляді відео файлу, який має назву «ch15-20241028-205049-205110-002000000000» слідчим створено фото вирізки. Під час перегляду відео файлу встановлено, що о 20:50:59 28.10.2024 ОСОБА_3 їде на самокаті по вул. Запорізька в м. Запоріжжя. До протоколу додано диск віз відеозаписом;
З урахуванням думки учасників кримінального провадження, інші докази щодо обставин, які ніким не заперечувалися, у судовому засіданні не досліджувалися.

VІ. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд керується наступним. 
У судовому засіданні учасниками не оспорювалося, та матеріалами справи підтверджувалося, що обвинувачений таємно заволодів електросамокатом Like.Bike One, який належить потерпілому ОСОБА_6 . Також під час судового розгляду не оспорено та підтверджено наявність у діях ОСОБА_3 умислу на заволодіння електросамокатом та корисливого мотиву. 
Надаючи оцінку предмету кримінального правопорушення, суд враховує наступне. 
Статтею 289 КК України передбачена відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом. Згідно примітки до ст. 286 КК України, під транспортними засобами в цій статті та статтях 286-1, 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб – це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до ПДР України відсутнє визначення електросамокату або самокату, разом з тим, згідно ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії, тобто вказаною статтею встановлено, що електросамокат є транспортним засобом.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.03.2023 р. у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сеґвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом, відповідальність за це кримінальне правопорушення передбачена спеціальною нормою, а тому його дії повинні кваліфікуватися за ч.1 ст. 289 КК України. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом. 
Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
VІІ. Призначення покарання.
Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. Згідно відповіді директора КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР ОСОБА_12 , ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.04.2024 по 11.04.2024, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАР (опіоїдів, канабіноїдів, психостимуляторів, алкоголю). Синдром залежності, гостра інтоксикація ПАР (алкоголь, налбуфін), 04.04.2024 з розладами сприйняття. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №6 від 14.01.2026, ОСОБА_3 в період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин ( канабіноїди, алкоголь, опіоїди, психостимулятори), синдром залежності, на теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання. У період інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився, зі слів під експертного, в стані гострої змішаної інтоксикації ( алкоголь, опіоїди). Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує лікування залежності від психоактивних речовин
ОСОБА_3 має місце проживання та реєстрації, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець, раніше судимий.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обставинами що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.
У судових дебатах прокурор просив призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком. 
Санкцією частини першої ст. 289 КК України передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі. 
Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, у межах, передбачених санкцією статті.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений раніше не судимий, його вік, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. 
Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі відсутній.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведена експертиза: висновок експерта № СЕ-19/108-24/21460-ТВ від 26.11.2024, вартість якого складає 795 (сімсот дев`яносто п`ять), грн. 90 коп, то процесуальні витрати згідно правил ст. 124 КПК України на залучення експертів, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 . 
У кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. 
Зважаючи на той факт, що судом вирішено звільнити обвинуваченого від покарання із іспитовим строком, призначення покарання у вигляді обмеження волі, згідно правил ст.377 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу необхідно змінити на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти негайно в залі судового засідання.

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі;
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах застосованого запобіжного заходу у виді особисте зобов`язання наступні обов`язки:
-прибувати за викликом до суду;
-повідомляти суд про зміну місця проживання.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 29.01.2025 по 24.02.2025, та з 26.11.2025 по 19.03.2026 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі. 
Речові докази:
-диск із записом камер відео спостереження ТОВ «АТБ» від 28.10.2024 – залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 795 (сімсот дев`яносто п`ять) 90 коп..
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя     ОСОБА_1