Справа № 605/87/26
Провадження №3/605/41/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

15 квітня 2026 року	м.Підгайці	

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Кравчук В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції № 1 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 08.08.2023, до адміністративної відповідальності не притягався,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

11.03.2026 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області з СПД №2 ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №735606 від 05.03.2026 ОСОБА_1 в період з вересня 2025 року по 05 березня 2026 року в с. Лиса Тернопільського району Тернопільської області вчинив умисні дії економічного характеру стосовно свого брата ОСОБА_2 , а саме користувався його банківською пенсійною карткою, умисно позбавив його коштів, чим завдав шкоди його психічному та фізичному здоров`ю. 
У призначені судові засідання 01.04.2026 та 15.04.2026  ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомляв, про відкладення розгляду справи не клопотав.
Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до таких не належить. Враховуючи це, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання 01.04.2026 з`явилася свідок ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 10.01.2022, орган видачі 6130, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), яка є сестрою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за зверненням якої і складено протокол серії ВАД №735606 від 05.03.2026 стосовно ОСОБА_1 .
ОСОБА_3 пояснила, що стосовно ОСОБА_2 судом застосовано примусові заходи медичного характеру, з вересня 2025 він знаходиться в Рівненській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я. А його банківська картка, на яку регулярно надходить пенсія по інвалідності, залишилася в ОСОБА_1 , з яким ОСОБА_2 проживав до вересня 2025 року. Вона дізналася, що ОСОБА_1 знімає і витрачає ці кошти, в тому числі й на алкоголь, тому хотіла забрати картку собі, щоб на ці кошти купувати і передавати ОСОБА_2 якісь речі і продукти, тому й написала заяву в поліцію.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , оцінивши їх в сукупності із матеріалами, наданими в обґрунтування протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, що він в період з вересня 2025 року по 05 березня 2026 року в с. Лиса Тернопільського району Тернопільської області вчинив умисні дії економічного характеру стосовно свого брата ОСОБА_2 , а саме користувався його банківською пенсійною карткою, умисно позбавив його коштів, чим завдав шкоди його психічному та фізичному здоров`ю. Таке діяння було кваліфіковане як правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.
Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи також економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктами можуть виступати як члени однієї сім`ї згідно з визначенням цього поняття у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», так і інші родичі чи особи, які спільно проживають, ведуть спільне господарство та мають взаємні права й обов`язки.
Домашнє насильство має низку характерних ознак, серед яких: повторюваність насильницьких епізодів у часі; систематичність таких дій; прагнення кривдника встановити повний контроль і владу над постраждалою особою; вчинення насильства у відносинах між людьми, пов`язаними родинними чи іншими близькими зв`язками; а також взаємозв`язок різних форм насильства - наявність однієї з них часто свідчить про ризик появи інших.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Водночас, домашнє насильство, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, оскільки потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тож склад адміністративного правопорушення такі дії утворюють лише у тому випадку, коли вони спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі. 
Отже, орган поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язаний чітко вказувати, у чому саме виражалося психологічне чи фізичне насильство, яке спричинило шкоду фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

До матеріалів справи крім протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, долучено: 
1) рапорт старшого інспектора чергового відділу поліції №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 03.03.2026, відповідно до якого 03.03.2026 надійшло повідомлення від ПОГ Андрія Гаврищука, про те що до нього звернулася ОСОБА_3 та повідомила, що ОСОБА_1 користується карткою хворого брата ОСОБА_2 , кошти витрачає на алкоголь (арк.спр.3);
2) протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.03.2026, згідно з яким ОСОБА_3 повідомила про те, що протягом багатьох років ОСОБА_1 користується банківською пенсійною карткою хворого брата ОСОБА_2 , грошові кошти витрачає на алкоголь (арк. спр. 4);
3) письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.03.2026, яка стверджує, що її брат ОСОБА_1 протягом багатьох років користується пенсійною банківською карткою хворого брата ОСОБА_2 , який на даний час перебуває в закритому закладі в с.Орлівка Рівненської області, оскільки був засуджений через конфлікт з братом ОСОБА_1 , а є інвалідом з дитинства. Звернулася в поліцію, бо хоче забрати картку в ОСОБА_1 , який витрачає гроші на алкоголь, щоб надалі купувати продукти і речі брату ОСОБА_2 (арк. спр.6);
4) письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.03.2026, який пояснив, що вже приблизно 4 роки тримає банківську пенсійну картку брата ОСОБА_2 , який є інвалідом з дитинства І групи. Витрачав раніше ці кошти на одяг і продукти, але з вересня 2025 року по цей час брат з ним вже не живе, бо був засуджений і перебуває в с.Орлівка Рівненської області. Сестра ОСОБА_3 зверталася до нього, щоб він віддав картку брата їй, але він не віддав (арк.спр.7).
Сам факт звернення ОСОБА_3 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства стосовно свого брата ОСОБА_2 , без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення домашнього насильства економічного характеру. 
Виходячи з пояснень ОСОБА_1 , банківська картка брата знаходиться в нього за їх домовленості вже тривалий час, він її не відбирав, не позбавляв ОСОБА_2 можливості користуватися нею. Нема доказів, що ОСОБА_2 взагалі знає чи усвідомлює, що його банківською карткою на даний час користується його брат ОСОБА_1 , що фізичному чи психічному здоров`ю останнього цим діянням завдано шкоди. 
Складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом. Як і рапорт не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. 

Отже, суд дійшов висновку, що у встановлених обставинах відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного суд не вбачає у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 221, 247, 253, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:	  	Валентина КРАВЧУК