Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 216/7131/25
номер провадження 2/215/1038/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/7131/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
встановив
Описова частина
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2025 цивільну справу за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Свої позовні вимоги представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» обґрунтовує тим, що 16.06.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1573375 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора (далі - ІТС) і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://selfiecredit.ua/, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 16.06.2024 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №1573375 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Інформація про реєстрацію ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в системі BankID НБУ (із статусом абонент-надавач послуг) починаючи з 20.08.2021 року наявна на офіційній сторінці Національного Банку за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu/abonents (пошук за найменуванням або ЄДРПОУ). Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://selfiecredit.ua/), було однозначно встановлено як ОСОБА_1 16.06.2024 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило 16.06.2024 13:51:37 ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор C224, котрий в свою чергу, боржником було 16.06.2024 13:51:56 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №1573375 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 16.06.2024 13:53:12 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1573375 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
20.01.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору № 01.02-01/25 від 20.01.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1573375 складає: 43049,99 грн. Оскільки Додаток 1 (Реєстр Боржників) до Договору факторингу є досить об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надаємо копію власне Договору факторингу, копію першої і останньої сторінки Додатку 1 до договору факторингу (зазначаючи про наявність оригіналу відповідного Додатку 1 у Позивача) і копію Витягу з Додатку 1, який містить дані стосовно саме заборгованості ОСОБА_1 за договором №1573375.
Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1573375 від 16.06.2024 року у загальній сумі 43 049,99 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 9999,99 грн; заборгованість по відсотках - 28 050 грн; пеня - 5 000 грн, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору.
Ухвалою суду від 17.11.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.12.2025.
20.11.2025 відповідачем через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача не визнає, посилався на те, що позивач не надав належних доказів того, що право вимоги щодо нього було належним чином передано. В додатках до договору-факторингу «Акт приймання-передачі реєстру боржників», «Акт повернення прав вимог за договором -факторингом», «Акт приймання-передачі документації за договором-факторингу» на які посилається позивач, хоч і надано до матеріалів справи, проте не містить інформації про кількість боржників, не зазначає жодного ПІБ, ІПН чи номера кредитного договору, не містить загальної суми заборгованості ні з урахуванням штрафних санкцій, ні без них. Таким чином, на його думку, неможливо встановити чи стосуються ці акти саме його, а також який обсяг вимоги було передано. Це порушує вимоги ст. 207, 208, 512, 516 ЦК України і не підтверджує наявність у позивача права вимоги. Додані до матеріалів справи форми реєстру боржників та інші документи не є належним доказом факту передачі , вони є лише шаблонними зразками, які не містять жодної конкретної інформації (ПІБ, ІПН, номер договору, сума боргу). Також позивач не підтвердив факт передачі реєстру боржників в електронному вигляді, як це передбачено умовами самого договору № 01.02-01/25. Позивач не довів отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки належними доказами зарахування кредитних коштів є: виписка з банку (із зазначенням надходження коштів від кредитора на вашу карту чи рахунок); платіжне доручення (із зазначенням платника, одержувача, суми, рахунку); розрахунковий касовий ордер (якщо кошти видавалися готівкою). Позивач надає лише чек або повідомлення з платіжного сервісу Pay Tech, що не містить жодного посилання на його персональні дані, банківські реквізити або ознак зарахування коштів на його рахунок. Такий доказ не відповідає вимогам ст. 77, 78 ЦПК України щодо належності та допустимості, а тому не може підтверджувати факт отримання відповідачем кредитних коштів. Згідно п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного стану та у 30- денний строк після його припинення: позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦКУ, також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені). Установлено, що нараховані неустойки, штрафи та інші платежі за договором, що нараховані з 24.02.2022 р., підлягають списанню кредитодавцем. Позивач не довів, які саме витрати включено до суми 43049,99 грн і не розкрив структуру цих платежів. У тексті вказано лише цифри, але: немає розрахунку, як саме нараховані відсотки (яка формула, за який період); не подано окремих розрахункових таблиць; не доведено, що комісія була погоджена в договорі; не показано, як сформована неустойка (на основі чого, за що конкретно). Тобто ці цифри - позиція позивача. Крім того зазначив, що умови договору є кабальними. Відповідач посилається на нікчемність умов Договору № 1573375 про надання фінансового кредиту в частині визначення денної процентної ставки за користування кредитом в розмірі, що не відповідає положенням ч. 5 ст. 8 Закону 1734. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023 року. Згідно з ч. 5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Кредитний договір був укладений 16.06.2024 після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. У зв`язку з чим просив суд визнати умови договору відмовити у задоволенні позову. 
03.12.2025 розгляд справи відкладений на 15.01.2026 для надання позивачу часу для ознайомлення із відзивом.
15.01.2026, 25.02.2026 справу знято з розгляду у зв`язку із знеструмленням електромережі суду. 
У судове засідання, призначене на 03.04.2026 представник позивача не з`явилася, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутністю. 
Відповідач у судове засідання 03.04.2026 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю (а.с.95).
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст. 247 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 16.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1573375 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. 1.3. Строк кредиту - 360 дні (в)(день). 1.4. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. 1.4.1. У Споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених за Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Кредитор, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Споживача, може направити Споживачу пропозицію щодо продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту. Якщо Споживач погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту, Споживачу в Особистому кабінеті/Мобільному застосунку «Selfie Credit», стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту/збільшення суми кредиту, за Договором. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Споживачу є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Споживача. 1.5. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 1.7. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1.5 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: ( 54000 грн. / 10000 грн. ) / 360 дн. ? 100 % = 1.5 % в день. 1.8. Загальні витрати на дату укладення Договору складають: 1.8.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 54000 грн. 1.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.9.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089.90 % річних. 1.10. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.10.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64000 грн. Пунктом 2.1. договору обумовлено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 . П.2.2. сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 16.06.2024 року. Відповідно до п.7.1. Договір укладається за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в Товаристві. Код доступу може також надсилатися з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів). При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту Товариства (а.с.25-25).
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором C224 16.06.2024 13:51:56. До укладання договору про споживчий кредит, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому містяться умови кредитування: Тип кредиту: кредит Сума / ліміт кредиту: 10000 грн. Строк кредитування: 360 днів. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби Стандартна процента ставка, відсотків річних: (застосовується протягом строку кредиту) 549% річних (1.50% в день) Тип процентної ставки фіксована Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 54 000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача , за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 64000 грн. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 9089.90% підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором M620, 16.06.2024 13:51:30 В додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1573375 від 16.06.2024 року міститься графік платежів, який розраховується, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Загальна вартість кредиту, 64000грн: сума кредиту за договором / погашення суми кредиту 10000; проценти за користування кредитом 54000, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором C224 16.06.2024 13:51:56 ОСОБА_1 (а.с.31-32)
В додатку № 2 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1573375 від 16.06.2024 року міститься інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, цим повідомленням відповідач передав ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ідентифікаційний код 43979069 (далі - Товариство), свої персональні дані та третіх осіб (в т.ч. близьких осіб) з метою інформування про необхідність виконання ним зобов`язань під час укладання Договору про надання споживчого кредиту №1573375 від 16.06.2024 року (далі - Договір): чим підтвердив, що: в разі невиконання ним зобов`язань за Договором або відповідно до законодавства України, третім особам може бути передана інформація про укладення Договору, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, процентів за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються; підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (C224, 16.06.2024 13:51 ОСОБА_1) (а.с.30).
У листі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» №20250120-1902 від 20.01.2025 вказано, що між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 2024-04-01. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 16.06.2024 13:53:12 на суму 10000.00 грн. Банк-еквайр - АТ «ПУМБ» Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .
Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором № 1573375 від 16.06.2024 виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 10 000 грн.
А тому не заслуговують на увагу доводи відповідача про недоведеність обставин надання йому кредиту.
Відповідач не надав суду доказів на спростування обставин щодо укладення ним кредитного договору, а також того, що відповідна банківська карта йому не належить.
20.01.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) укладено договір факторингу №01.02-01/25, у відповідності до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1573375 від 16.06.2024 (а.с.48-54, 61). 
Згідно розрахунку ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», заборгованість за договором №1573375 від 16.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 20.01.2025 складає - 43 049,99 грн, з яких: 9 999.99 грн - тіло кредиту; 28 050 грн - відсотки за користування; 5 000 грн - штрафні санкції. (а.с.34-37). 
Як вбачається з розрахунку, відповідно до умов договору, первісний кредитор у період з 16.06.2024 по 20.01.2025 нараховував відповідачу відсотки за договором у розмірі 1,5%. 
Відповідно до листа Національного банку України № 14-0004/12907 від 19 лютого 2024 року щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування, зокрема щодо максимального розміру денної процентної ставки, вбачається , що застосування законодавства максимального розміру денної процентної ставки, з якого вбачається , що згідно пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово , протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ , тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки , який не може перевищувати : протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року включно). На підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1% . За договорами про споживчий кредит , які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом №3498-ІХ , в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21 серпня 2024 року , денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень , встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). ЦК України визначає настання правових наслідків у разі зміни договору. Так, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета , місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (частини перша та третя статті 653 ЦК України). Таким чином, у разі внесення змін до договору про споживчий кредит в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування , загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до договору про споживчий кредит.
Доводи відповідача, що дії первісного кредитора та позивача є несправедливими та безумовно порушують його права, а положення кредитного договору в частині нарахування стандартної процентної ставки у розмірі 1,5% на день, перевищують встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 1% не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач ознайомився з умовами надання кредиту, з ними погодився. 
Так, суд зазначає, що денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит процентна ставка залишається незмінною за умови, що до договору не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту) (при цьому, суд бере до уваги лист-роз`яснення Національного банку України щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування за №14-0004/12907 від 19.02.2024).
Як вбачається з матеріалів справи, Договір № 1573375 про надання кошів на умовах споживчого кредиту з відповідачем було укладено 16.06.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Умовами договору передбачено встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5%, які в подальшому між сторонами не змінювалися, додаткові угоди не укладались, тому зважаючи, що матеріали справи не містять доказів щодо внесення зазначених змін до кредитного договору, суд погоджується з розрахунком позивача.
Як зазначає позивач, на виконання умов кредитного договору Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1573375 від 16.06.2024 року, а саме 17.07.2024 у сумі 4650,01 грн, тобто відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як видно з матеріалів справи договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договору встановлено, що позичальник при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення 16.06.2024 договору про надання споживчого кредиту №1573375 в електронній формі, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також отримання відповідачем 16.06.2024 коштів у позику в сумі 10 000 грн на підставі вищевказаного договору.
Стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт укладення споживчого договору між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 факт відступлення йому права вимоги до відповідача, протилежного суду не доведено.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг в повному обсязі. Відповідачем не надано суду доказів на спростування обставин щодо видачі кредитних коштів, а саме банківську виписку по рахункам, або довідку з банку про неналежність йому рахунку, на які відбувалося зарахування коштів. 
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Положеннями п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки ОСОБА_1 уклав Договір про надання споживчого кредиту № 1573375 з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 16.06.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України пеня у розмірі 5 000 грн підлягає списанню кредитодавцем, а тому підстави для її стягнення немає.
Щодо клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів: кредитного договору; договору факторингу; акт приймання-передачі реєстру боржників», «акт повернення прав вимоги за договором-факторингу», «Акт приймання-передачі документації за договором-факторингу» (із зазначенням ПІБ, ІПН, номерів договорів); доказів надсилання повідомлення про зміну кредитора; належного підтвердження зарахування коштів; суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Разом з тим, відповідачем не доведено, що він звертався до позивача про надання відповідних доказів і йому було відмолено у їх наданні. Також позивач звертаючись до суду самостійно визначає обсяг доказів, які на його думку підтверджують наявність обставин (фактів), що обґрунтовують позовні вимоги.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернула вказаний борг. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування обставин щодо видачі кредитних коштів, а саме банківську виписку по рахункам, або довідку з банку про неналежність їй рахунків, на які відбувалось зарахування коштів та неналежність їй вказаного в договорі кредиту номеру телефону. Також правильність нарахувань розміру заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідачем на час розгляду справи не спростована. 
Висновки за результатом розгляду позовної заяви
З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 1573375 від 16.06.2024, укладеного між ним та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 38 049,99 грн, яка складається з: 9 999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 28 050 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо судових витрат
За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 138,98 (коефіцієнт задоволених вимог 0,883).
Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 14, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 274, 279, суд,
у х в а л и в
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1573375 від 16.06.2024 у розмірі 38 049,99 грн (Тридцять вісім тисяч сорок дев`ять гривень 99 копійок), яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 999,99 грн (Дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 копійок) та заборгованості за відсотками у розмірі 28 050 грн (Двадцять вісім тисяч п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 138,98 (Дві тисячі сто тридцять вісім гривень 98 копійок). 
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2026 року.

Суддя