Справа № 462/8396/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді
Гедз Б.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у
м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Директор ТзОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. звернулась до суду за допомогою підсистеми «Електронний Суд» із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 0636063652 від 05.02.2020 у розмірі 55 133,62 грн, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.02.2020 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом підписання відповідачкою електронним підписом, вчиненим за допомогою одноразового ідентифікатора, було укладено кредитний договір № 0636063652. Згідно умов укладеного договору ТОВ «Інфінанс» надало позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн у межах строку дії Договору - 36 місяців з Дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору. Однак, всупереч умовам Договору, відповідачка взяті на себе кредитні зобов`язанання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом, яка, із врахуванням принципів розумності, співмірності і пропорційності, становить 55133,62 грн. 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 0636063652 від 05.02.2020, боржником у якому є ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023, відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників, серед яких і відповідачка за Договором № 0636063652 від 05.02.2020. Таким чином, враховуючи, що первісний кредитодавець свої зобов`язання за умовами Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 виконав повністю та надав відповідачці у користування грошові кошти, натомість відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту не виконала, грошові кошти у визначені Договором строки не повернула, оскільки право вимоги до відповідачки перейшло до ТОВ «Коллект центр», просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 55 133,62 грн, а також понесені судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на допомогу у розмірі 16 000,00 грн. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці роз`яснено право та порядок подання відзиву на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк для його подання.
Судом вживались заходи для повідомлення відповідачки належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачки: АДРЕСА_1 скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією. 
05.12.2025 на адресу суду поштовим зв`язком надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло З.Я. на позовну заяву, в якому заявлені позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» заперечила, просила у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування заперечень вказує на відсутність у матеріалах позову первісних документів, які підтверджують видачу кредитних коштів відовідачці. Належним доказом заборгованості відовідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватись у сукупності з іншими доказами, однак належних доказів перерахування відповідачу коштів позивачем не надано. Довідка не можу бути розрахунковим документом та не підтверджує переказу, оскільки не містить повного номера картки, не надає можливості встановити ні власника такої картки, на даниї здійснення операції. Надані позивачем розрахунки заборгованості складені самим кредитодавцем і не містять жодного підтвердження реальності госодарської операції. З таких не вбачається чи була сплата з боку відповідача, який порядок нарахування процентів, коли відбулось їх нарахування тощо. Наголошує на тому, що в межах Договору сторони погодили строк надання кредиту 30 днів, відсоток на добу за користування кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, за якими сума заборгованості за кредитом на суму 4 200,00 грн становить 2 205,00 грн, а не 50 933,62 грн, які нараховані кредитдавцем неравомірно, осскільки виходять за межі строку кредитування. Просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3 000,00 грн, оскільки заявлена позивачем сума у розмірі 16000,00 грн є заищеною та непропорціною до складності справи. 
16.12.2025 на адресу суду надійшла відповідь представника позивача - Заплітної І.А. на відзив на позовну заяву, в якій вказує на те, що відповідачка була повністю ознайомлена з умовами кредитного договору до його підписання та отримала на виконання Договору 5 траншів грошових коштів. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. В Заявці-Анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначається сума кредиту (траншу), строк користування, у Додатку №4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше (п.3.1.1. Договору). Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору. Звертає увагу на те, що згідно п. 3.2. Правил, фінансовий кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії, окремими частинами (кредитами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору, з можливістю автоматичного продовження строку дії договору при відсутності звернення про розірвання договору. Строк користування кожним кредитом є окремим та визначається відповідно до умов Договору. Згідно з умовами Договору позики Позичальнику надано кредит (5 транш) в розмірі 4 200.00 грн., орієнтовний строк користування кредитом (траншем) - 30 днів, а граничний строк не більше строку дії Договору - 3 роки (36 місяців), відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 %. Пунктом 1.7 Договору узгоджено, що протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Крім того, договором також передбачена пролонгація без додаткового погодження її сторонами. Так, згідно п.1.9 Договору, дія цього Договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін письмово не повідомила іншу Сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії Договору. Згідно з п. 7.1. Правил, Первинний строк користування кредитом в рамках Фінансового кредиту, встановлений Сторонами у відповідному Договорі фінансового кредиту може бути Пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між Сторонами в Договорі. Отже, нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору. Відповідачем було укладено Кредитний договір за власним бажанням, добровільно і до укладення договору ознайомлена з наведеними вище умовами та підписавши договір позики, погодилась з такими умовами.
Разом із відзивом на позовну заяву позивачем також подано клопотання про витребування доказів, а саме просили витребувати у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) картка № НОМЕР_2 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 4 200, 00 грн., які 11.03.2020 були на неї перераховані згідно Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652, а саме витребувати виписки по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за номером картки № НОМЕР_2 за період з 05.02.2020 по 31.03.2020; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 05.02.2020 по 31.03.2020; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652. 
Ухвалою суду від 23.12.2025 заявлене клопотання позивача про витребування доказів у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Постановлено витребувати із Акціонерного товариства «Універсал Банк» (адреса: м. Київ, вул. Оленівська, 23, ЄДРПОУ: 21133352 інформацію: чи видавалась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 банківська картка № НОМЕР_2 ; докази зарахування на банківську картку № НОМЕР_2 кредитних коштів, які 05.02.2020 були на неї перераховані на виконання кредитного договору № 0636063652 від 05.02.2020, зокрема виписки по рахунку на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 за 05.02.2020; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 . В іншій частині вимог клопотання відмовлено. 
На виконання ухвали суду від 23.12.2025 про витребування доказів АТ «Універсал Банк» 15.01.2026 надано відповідь, згідно якої на імя ОСОБА_1 банком не було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . Повідомлено, що за наданим BIN-номером картка ймовірно належить «ПриватБанк».
22.01.2026 на адресу суду надійшло повторне клопотання позивача про витребування доказів, в якому просили витребувати інформацію з АТ КБ «ПриватБанк», із врахуванням технічної помилки в частині зазначення банку-емітента платіжної картки при попередньому зверненні із клопотанням. 
26.01.2026 ухвалою суду задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів у справі із АТ КБ «ПриватБанк».
03.03.2026 АТ КБ «ПриватБанк», на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026 про витребування доказів, надав письмову відповідь та виписку по рахунку ОСОБА_1 . 
Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.
Правом подати заперечення на відповідь на відзив сторона відповідача у справі станом на час ухвалення судового рішення не скористалась. 
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до такого висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 05.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 , в електронному вигляді, шляхом підписання із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652.
Пунтктом 1.1. сторонами Договору погоджено, що Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами.
Відповдіно до п. 1.2. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатках, зокрема у Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору.
Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень.
Максимальний строк користування користування траншем 30 календарних днів, діючий ліміт кредиту - 20 000,00 грн, максимальна відсоткова ставка, яка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості становить - 1,75%.
Підписавши Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 позичальник підтвердила, що вона самостійно перед укладанням даного Договору повністю ознайомилась з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і які відповідають умовам даного Договору, та погоджується з ними, отримала вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів цього Договору був переданий Позичальнику.
11.03.2020 як вбачається із Акцепту оферти на отримання 5 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № 2628610686 від 11.03.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 ОСОБА_1 , підписавши Акцепт електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, отримала транш кредитних коштів на суму 4 200 грн, погодивши, що строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору надання позики - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка - 638,75%. 
Згідно довідки іРay.ua сервісу від 05.08.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повдіомлено, що на виконання договору про переказ коштів ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 11.03.2020 о 19.25 успішно перераховано кошти на суму 4 200,00 грн на платіжну картку клієнта маска НОМЕР_2 , номер транзакції в системі іРay - 50753379, призначення платежу: «зарахування 4 200 грн на карту НОМЕР_2 .
Сторона відповідача, заперечуючи проти підставності заявлених позовних вимог, покликається на відсутність належних доказів на підтвердження факту перерахування позичальнику грошових коштів, вказуючи, що довідки не є розрахунковим докуметом. 
Поруч з цим, як встановлено із відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 03.03.2026 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у банку дійсно емітовано картку за
№ НОМЕР_4 , що повністю відповідає реквізитам платіжної картки, зазначеної позичальником ОСОБА_1 11.03.2026 у заявці-Анкеті на отримання кредиту на суму 4 200,00 грн, підписаній Оліярник С.А. 11.03.2020 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, та згідно представленої суду виписки по картці № 5168757404217780 встановлено, що 11.03.2020 на вказану картку здійснено зарахування переказу на суму
4 200,00 грн. 
Як вбачається із Договору факторингу № 14-07/21 від 14 липня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Первісний кредитор - ТОВ «Інфінанс» зобов`язалось відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язався, здійснивши фінасування у порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договроами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом та боржниками. 
За п. 6.1.4. Договору право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників. 
Згідно із платіжним дорученням № 1 від 14.07.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Інфінанс» на виконання умов договору факторнгу № 14-07/21 від 14.07.2021. 
Актами приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021, на виконання умов згаданого Договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Інфінанс» передано фактору - ТОВ «Вердикт Капітал» Реєстри боржників. 
Згідно з витягу з реєстру боржників від 14.07.2021 до Договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 серед боржників право вимоги до якого відступлено ТОВ «Інфінанс» новому кредитору - ТОВ «Кредит Капітал» є і відповідачка у справі: ОСОБА_1 .
Відповідно до Договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами). 
Актами прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» на виконання умов Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, а новий кредитор прийняв Реєстр Боржників. 
Згідно із Витягу з Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 вбачається, що право вимоги за кредитним зобов`язанням № 0636063652 на загальну суму у розмірі 80 344,12 грн до ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал» передало новому кредитору ТОВ «Коллект Центр». 
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Оскільки у даному випадку договір укладено на сайті позикодавця, та відповідачка підписала його одноразовим ідентифікатором, вбачається, що без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, тобто без попереднього здійснення позичальником входу на сайт товариства, такий договір не був би укладений.
Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі
№ 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження
№ 61-2902св21).
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» є правонаступником первісного позикодавця ТОВ «Інфінанс» за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту
№ 0636063652 від 05.02.2020, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .
Позивачем доведено належними доказами факт того, що первісний кредитор виконав взяті на себе за укладеним Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 у повному обсязі, надавши в її розпорядження кредитні кошти у розмірі, погодженому ними при укладенні кредитного договору, а позивач у справі як новий кредитор у згаданому кредитному зобов`язанні, набув право вимоги до відповідачки щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 0636063652 від 05.02.2020.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
До матеріалів справи представлено розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «Інфінанс», згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до умов укладеного 05.02.2020 Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 отримувала транші кредитних коштів, зокрема 05.02.2020 на суму 1 400 грн (повернуто позичальником 07.02.2020), 14.02.2020 на суму 2 100 грн (повернуто 18.02.2020), 18.02.2020 на суму 1 300 грн(повернуто 05.03.2020), 06.03.2020 на суму 3 050 грн (повернуто 11.03.2020) та востаннє 11.03.2020 на суму 4 200 грн, платежі на погашення заборгованості за останнім отриманим ОСОБА_1 траншем не вносились, внаслідок чого станом на час відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість боржника становила 40 286,62 грн, яка складалась з: 2 400 грн - заборгованість за тілом кредиту, 36 086,62 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення. 
Станом на дату відступлення права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» як новому кредитору - ТОВ «Коллект Центр» відступлено права вимоги заборгованості станом на 10.01.2023 у розмірі 80 344,12 грн, яка складається з: 4 200 грн - заборгованість зі тілом кредиту, 36 086 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором, 40 057,50 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими за період зокрема з 14.01.2021 по 09.01.2023. 
Згідно розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Коллект Центр» загальна заборгованість ОСОБА_1 за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 становить 82 255,12 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 4 200 грн, заборгованість за відсотками на дату відсутплення права вимоги - 76 144,12, заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Коллект Центр» за період з 10.01.2023 по 04.02.2023 - 1911,00 грн.
Разом з тим, звертаючись із позовом, позивач самостійно розпорядився своїми процесуальними правами та посилаючись на принцип розумності, співмірності та пропорційності просив стягнути заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі50 9333,62 грн.
Відповідачка, оспорюючи заявлену позивачем суму заборгованості, зазначає про те, що наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості складені самим кредитодавцем і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції, не містить відомостей про внесення відповдіачкою сплат, розмір та порядок нарахувань, вказує на безпідставне нарахування позивачем відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, звертаючи увагу на те, що кредит надавався строком на 30 днів із сплатою відсотків у розмірі 1,75% на добу від суми кредиту, відтак сума заборгованості за відсотками нарахованими протягом 30 днів повинна становити - 2 205,00 грн. 
Вивчивши умови, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 встановлено, що сторонами при улкаденні було погоджено, що максимальна відсоткова ставка, яка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості становить - 1,75 %, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 %. 
Згідно п. 1.15 Договору розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.
Акцептом ОСОБА_1 оферти від 11.03.2020 на отримання 5 траншу кредиту згідно Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 сторони погодили, що такий транш на суму 4 200 грн надається строком на 30 днів, при цьому строк дії договору від 05.02.2020 становить 3 роки. 
Сторони також окремо погодили у відповідності до 3.5. Договору, що у випадку користування Позичальником Кредитом (траншем) понад строк, встановлений відповідно до п.1.15 Договору або додатковими угодами між Сторонами, зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом (траншем) ізнарахуванням процентів за понадстрокове коритсування кредитом (траншем) у розмірі 1,75 %. 
Згідно п. 8.2., 8.3., 8.3.1. Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» строк користування другим та наступними кредитами (траншами) може бути змінений/продовжений на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу), продовження строку дії кожного з кредитів (траншів) здійснюється у разі якщо на момент продовження строку поточного кредиту (траншу) строк дії Договору не закінчився. 
Таким чином, враховуючи, що укладений між сторонами договір розрізняє строк користування кредитом (траншем), який становить 30 днів, та строк дії договору - 36 місяців (3 роки), кредитодацець мав право стягувати з позичальника відсотки за кожен день користування кредитом у розмірі 1,75% у межах дії договору, а тому посилання відповідачки про безпідставність здійснення нарахувань позивачем спростосовуються умовами кредитного договору, з якими відповідачка погодилась, підписавши його, та не оспорюючи такі умови користувалась кредитними коштами, при цьому за умовами договору мала право на відкликання протягом 14 днів своєї згоди на укладення кредитного договору, чим не скористалась, відтак погодилась у повному обсязі із взятими на себе зобов`язаннями за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020.
Розмір нарахованих процентів за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 повністю узгоджується із розрахунками заборгованості долученими позивачем до матеріалів справи та умовами кредитного договору. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, розрахунки кредиторів містять усі відомості щодо строку нарахувань та розміру відсоткової ставки, за якою проведено нарахування та відповідну графу щодо внесення оплат, однак за відсутності погашень заборгованості саме за останнім траншем такі поля у розрахунках залишені незаповненими, водночас відповідачка, покликаючись на відсутність такої інформації у розрахунках заборгованості, в обгрунтування відсутності в неї заборгованості чи невідповідності розміру заборгованості у зв`язку із фактами погашення нею такої, відповідних доказів на підтвердження такого також не надала. 
Відтак, наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості є належними доказами, котрі узгоджуються з умовами кредитного договору, з яких встановлено основний борг, нараховані відсотки не погашених відповідачем.
Виходячи із наведеного, оскільки розмір і порядок одержання процентів, період кредитування, в тому числі строк дії договору протягом 3 років, установлено умовами договору, укладеного між сторонами добровільно, суд приходить до висновку про доведеність заявленого позивачем, за його правом зменшеного, розміру суми заборгованості за відсотками, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення та з відповідачки слід стягнути заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 у розмірі заявлених позовних вимог - 55 133,62 грн. 
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс», Заявки про надання правової допомоги № 1957 від 01.09.2025 та Витягу з Акта № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги, зокрема: надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви про стягнення боргу на загальну суму наданих послуг у розмірі 16 000 грн. 
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі
№ 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20).
Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
У постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 року Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. 
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно витягу з Акта № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 загальна кількість часу на надання правничої допомоги у справі за позовом до ОСОБА_1 становила 6 год., з яких 2 год. надання усної консультації з вивченням документів, вартістю 4 000 грн, складення позовної заяви 4 год., вартістю 12 000,00 грн. 
Відповідачка звертаючись до суду із відзивом на позовну заяву, покликалась також на невідповідність вартості заявлених позивачем витрат на правничу допомогу складності справи та затраченому часу. 
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 січня 2026 року у справі
№ 681/947/24 (провадження № 61-15810св25) та інших постановах.
Суд частково погоджується із доводами представника відповідача щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки дійсно предмет спору в цій справі не є складним, справу віднесено до категорії малозначних справи, розгляд такої проведено у порядку спрощеного позовного провадження. 
Таким чином, з урахуванням задекларованих в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення вказного судового рішення, суд приходить до висновку за необхідне зменшити розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн до5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, на думку суду, саме такий розмір витрат правової допомоги є необхідним і неминучим для позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636063652 від 05.02.2020 у розмірі 55 133 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять три) гривні 62 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат понесених на правову допомогу.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3 офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
Повне рішення суду складено 16.04.2026.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз
З оригіналом згідно.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/8396/25. 
Суддя Б.М. Гедз