Справа № 214/514/26
3/214/424/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Криниця Баштанського району Миколаївської області, громадянство – України, який має середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2026 о 23-00 год.  ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї співмешканки  ОСОБА_3 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та стискав руки, чим завдав потерпілій психологічних страждань, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Крім того, 02.01.2026 о 23-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_3 , в присутності неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: висловлювався на адресу  ОСОБА_3 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілій психологічних страждань, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 11.01.2026 о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , порушив заходи тимчасового заборонного припису серії АА №767008 від 09.01.2026, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.
Крім того, 12.01.2026 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , порушив заходи тимчасового заборонного припису серії АА №767008 від 09.01.2026, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, за обставинами зазначеними в протоколах про адміністративні правопорушення, розкаявся у вчиненому, запевнив, що більше такого вчиняти не буде та просив суворо його не карати.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується наступними доказами:
- протоколами про адміністративні правопорушення серій: ВАД №953170 від 12.01.2026 та ВАД №952550 від 12.01.2026, які місять обставини вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 02.01.2026 о 23-00 год. відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , в тому числі, в присутності неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- протоколами про адміністративне правопорушення серій: ВАД №953117 від 12.01.2026, ВАД №953166 від 12.01.2026, який містить обставини порушення ОСОБА_1 11.01.2026 о 14 год. 10 хв. та  12.01.2026 о 14 год. 30 хв. заходів тимчасового заборонного припису серії АА №767008 від 09.01.2026, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;
- рапортами працівника поліції від 12.01.2026, зміст яких узгоджується з протоколами про адміністративні правопорушення серій: ВАД №953170 від 12.01.2026, ВАД №952550 від 12.01.2026 та ВАД №953166 від 12.01.2026;
- письмовою заявою ОСОБА_3 від 03.01.2026 з проханням притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 12.01.2026;
- тимчасовим заборонним приписом відносно кривдника ОСОБА_1 серії АА №767008 від 09.01.2026.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 проживає однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, а відтак ОСОБА_1  є суб`єктом інкримінованих адміністративних правопорушень, що ставиться йому в провину.
Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП визначена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
А ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
При цьому, диспозицією ч.2 ст.173-8 КУпАП визначена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 , вчинених 02.01.2026 о 23-00 год., міститься склад адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи потерпілої), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, а також, міститься склад адміністративних правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП, за ознаками: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Приходячи до такого висновку, суд вважає, що інспектором поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №953170 від 12.01.2026 було помилково кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, оскілки матеріли справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій у вигляді домашнього насильства стосовно дітей потерпілої  ОСОБА_3 : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а лише вчинення домашнього насильства у їх присутності відносно їх матері ОСОБА_3 , у зв`язку з чим протиправні дії ОСОБА_1 , вчинені 02.01.2026 о 23-00 год. в присутності малолітньої чи неповнолітньої особ, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до змісту ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось адміністративне стягнення.
Враховуючи, що правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинені 02.01.2026 однією особою ОСОБА_1 , є ідентичними та утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних однорідних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч.1 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП.
В свою чергу, враховуючи, що правопорушення, кваліфіковані за ч.2 ст.173-8 КУпАП, вчинені 11.01.2026 та 12.01.2026 однією особою ОСОБА_1 , є ідентичними та утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних однорідних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч.2 ст.173-8 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП.
Разом з тим, враховуючи, що правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, вчинені однією особою ОСОБА_1 , є окремими складами самостійних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкціями, визначеними ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, остаточно визначивши стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП, враховуючи встановлені судом обставини.
Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу, остаточно визначивши адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.2 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за ч.1 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.;
-за ч.2 ст.173-8 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.
У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя  О.І. Євтушенко