Справа № 404/1544/25 
Номер провадження 2/404/526/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі: 
головуючої судді - Варакіної Н.Б.
участю секретаря – Кірової А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, к. 28, м. Львів, 79018) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року до суду звернулося з позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 19 637,5 грн та судових витрат.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 08.04.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 102842523 (надалі – Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.(Копії додаються). ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 року — Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. п. 7.1. Кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором .
Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №104 МЛ/Т від 29.08.2023 р. (Копія додається). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102842523 від 08.04.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем (Копія Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 р. додається). Варто зазначити, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 102842523 від 08.04.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №104 МЛ/Т від 29.08.2023. Сума заборгованості Відповідача становить 60 375,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №104 МЛ/Т від 29.08.2023. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 15000,00 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 43 875,00 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить – 1500,00 грн.
У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом з метою стягнення боргу в примусовому порядку.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.
10 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, у якому зазначено наступне. Відповідач вказує, що договір про надання кредитних коштів було укладено строком на 15 днів, що також зазначено позивачем у позовній заяві. У зв`язку з цим, на думку відповідача, відсотки, нараховані в межах цього строку, є правомірними, тоді як подальше нарахування відсотків є безпідставним. Крім того, відповідач зазначає, що позивач не повідомив його про нарахування відсотків та штрафних санкцій шляхом направлення рекомендованого листа через АТ «Укрпошта», у зв`язку з чим дії позивача, на думку відповідача, є неправомірними та можуть свідчити про введення його в оману. З огляду на викладене, відповідач просить суд визнати укладений договір недійсним та відмовити у задоволенні позовних вимог.
06 серпня 2025 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено наступне. Представник позивача зазначає, що під час укладення договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі кредиту, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредитування, а також правил надання фінансових послуг була надана йому з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів, що забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Отже, підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про його ознайомлення з правилами надання коштів у позику, а також про дотримання вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки ознайомлення з такими правилами передує укладенню договору. Таким чином, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, зазначається, що договір, укладений в електронній формі, відповідно до статей 205, 207 Цивільного кодексу України вважається таким, що укладений у письмовій формі. Отже, будь-який договір, укладений на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму, а укладений в електронній формі договір прирівнюється до письмового. Також представник позивача зазначає, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті позичальника, з якими він був ознайомлений на момент укладення договору. Позичальник погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами договору, підтвердив, що ознайомлений із визначеннями, умовами та змістом договору, повністю їх розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору і Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариства, розміщених на веб-сайті Товариства та таких, що є невід`ємною частиною договору. Строк дії договору визначений періодом з моменту його укладення до останнього дня строку кредитування (дати остаточного погашення заборгованості) відповідно до п. 1.3, п. 1.4 договору. У разі якщо станом на зазначену дату зобов`язання позичальника та/або кредитодавця залишаються невиконаними або виконаними неналежним чином, договір діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Представник позивача також зазначає, що станом на дату подання позовної заяви до суду – 19.02.2025 року – зобов`язання позичальника залишалися невиконаними та залишаються такими й надалі. Відповідач не здійснював платежів на виконання умов кредитного договору, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102842523 від 08.04.2023 року, яка міститься у матеріалах справи. У зв`язку з цим строк дії договору не закінчився. Крім того, сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 102842523 від 08.04.2023 року були передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» відповідно до договору відступлення права вимоги № 104 МЛ/Т від 29.08.2023 року. Отже, після отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування нових сум заборгованості, а вимоги ґрунтуються на заборгованості, сформованій первісним кредитором.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач надала відзив. 
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
08.04.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 102842523 (надалі – Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.(Копії додаються). ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 року — Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. п. 7.1. Кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем даного Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 102842523 Позичальника від 08.04.2023 року, що заповнена Відповідачем (Копія Анкети-заяви Позичальника від 08.04.2023 року додається). Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №104 МЛ/Т від 29.08.2023 р. (Копія додається). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102842523 від 08.04.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем (Копія Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 р. додається). Варто зазначити, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 102842523 від 08.04.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №104 МЛ/Т від 29.08.2023 р. Сума заборгованості Відповідача становить 60 375,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №104 МЛ/Т від 29.08.2023 р. З них: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 15000 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 43 875,00 грн. 3. прострочена заборгованість за комісією становить – 1 500,00 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: 1. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22969089/1393 від 22.01.2025 р.
Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 року поширюється дія цього закону. Ч. 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пунктом 9.1. кредитного договору № 102842523 від 08.04.2023 року, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними. Таким чином, первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» відповідно до Договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 р. разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що Відповідач, з яким укладено Кредитний договір № 102842523 від 08.04.2023 року ідентифікований. Акцепт договору Відповідачем вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. ст. 526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Що стосується вимог про стягнення комісії в розмірі 1 500,00 грн. суд зазначає таке.
Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, у зв`язку з чим, у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальними витратами за споживчим кредитом, є витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що встановлення комісії за надання послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, зазначених в Договорі є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
За таких обставин, позивачем без належних нате правових підстав нарахована комісію за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 1 500,00 грн., а відтак, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості за комісією, пов`язану з обслуговуванням кредиту, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню та на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання кредиту №102842523 від 08.04.2023 року в розмірі 58 875,00 грн. (15 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 43 875,00 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків).
Оскільки позов задоволено частково, в відповідності до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 362,08 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 223, 258-261, 263-268, 274, 289, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610,612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639,1048,1050, 1054 ЦК України; ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, к. 28, м. Львів, 79018) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, к. 28, м. Львів, 79018) заборгованість в розмірі 58 875,00 грн та 2 362,08 грн. судового збору.
У задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 1500 грн – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Рішення складено та проголошено 11 .03.2026.

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Б. Варакіна