Справа № 420/27487/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Аракелян М.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (сформована в системі «Електронний суд» 12.08.2025 року) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій представник позивача просить суд:
відкрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;
стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 43682,75 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1965,6грн. Банк - ГУ ДКСУ в Одеській області, Великодолинська селищна ТГ ГУК в Од.обл./смт Великодол./50070000, ЄДРПОУ 37607526, Казначейство України(ел. адм. подат.), UA568999980313151230000015700, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалою суду від 18.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в порядку ст.262 КАС України; зобов`язано позивача надати суду докази надіслання та отримання відповідачем претензії Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю №431/05 від 12.03.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону. Створені відділенням Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю оригінали розрахунків передаються Пенсійному фонду України. Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України відповідно до Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 березня 2023 року №14-1 та Наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 10 березня 2023 року №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 березня 2023 р. за №456/39512. Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 10 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону складає - 1 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. порушення Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 43682,75грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується Розрахунком сум адміністративно-господарської санкції, який зроблено на підставі даних Пенсійного фонду України. Станом на 14.07.2025 року відповідач повинен сплатити й пеню виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 1965,6 грн. Відповідач не подавав звітність. Несплата адміністративно-господарських санкцій до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю завдає значної шкоди державним інтересам, не дозволяє в повній мірі створити особам з інвалідністю необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя. 
Позовну заяву надіслано на адресу відповідача: АДРЕСА_1 (а.с.17).
Електронний примірник ухвали від 18.08.2025 по справі 420/27487/25 надіслано на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_1 19.08.2025 року.
Ухвала суду від 18.08.2025 року була надіслана на адресу відповідача та була повернута відділенням поштового зв`язку до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Додатково відповідач була повідомлена про відкриття провадження у справі шляхом розміщення 20.08.2025 року відповідного оголошення на веб-сайті "Судова влада" (а.с.32), у встановлений законом та судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин не повідомив.
21.08.2025 року позивач подав до суду клопотання про долучення доказів, а саме те, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було надіслано претензію Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю №431/05 від 12.03.2025 року.
11.09.2025 року позивач подав до суду додаткові пояснення та зазначив з посиланнями на позиції Верховного суду, що обов`язок роботодавця відповідати за достовірність звітності є ключовим у контексті виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю. Для уникнення санкцій або успішного їх оскарження роботодавець має забезпечити точність і своєчасність звітності, а в разі помилок - оперативно їх виправити та надати докази виконання нормативу.
Отже суд вжив усіх можливих та належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. 
Справа розглянута судом на підставі наявних матеріалів відповідно до ч.6 ст.162 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79,90 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована за АДРЕСА_1 . Види діяльності: 56.30 Обслуговування напоями (основний) 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок (а.с.24-25).
Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 10 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону складає - 1 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб. Оскільки, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2024 році осіб з інвалідністю, то позивачем складено відповідний розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік. За даними указаного розрахунку Фонд оплати праці штатних працівників, - 873654,92грн; Середня річна заробітна плата штатного працівника - 87365,49грн. Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 43682,75 грн.(а.с.9).
Квитанція із розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік розміщена в електронному кабінеті роботодавця, на веб-порталі електронних послуг ПФУ (а.с.10).
12.03.2025 року за №431/05 Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надіслано відповідачу претензію, в якій просило розглянути претензію та сплатити нараховану суму санкції та пені за несвоєчасну сплату (а.с.12-13).
Претензію було надіслано на адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.17-18).
У зв`язку із несплатою у встановлений законом строк відповідачем нарахованих адміністративно-господарських санкцій, позивачем була нарахована пеня.
Доказів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 43682,75 грн та пені в розмірі 1965,6грн грн. відповідачем не надано.
Враховуючи те, що відповідачем зазначені суми не були сплачені в добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 43 Конституції України визначено, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-ХII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Частиною 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ встановлено обов`язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приписами ч. 1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ визначено, що установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Відповідно до частин 2, 4, 11 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Керівники підприємств, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Враховуючи зміни внесені до статті 19 Закону № 875-ХІІ Законом від 18.10.2022 № 2682-ХІ фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує від Пенсійного фонду України інформацію: про створення підприємствами робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону.
Згідно з частинами 12, 14 ст. 19 Закону № 875-ХІІ Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи зі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20 Закону № 875-ХІІ).
Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.
Норми закону не ставлять відповідний обов`язок підприємства у залежність від будь-яких обставин, з яких особа з інвалідністю не може працювати на підприємстві, не встановлюють підстав, за яких роботодавець може бути звільнений від обов`язку виконання нормативу та звільнений від відповідальності за його невиконання. У який спосіб виділяти і створювати місця для працевлаштування особи з інвалідністю, згідно із законодавством, вирішує підприємство.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка міститься у постанові від 25.04.2018 у справі № 819/537/16, виконанням нормативу робочих місць вважається саме працевлаштування підприємством осіб з інвалідністю, а не лише створення робочих місць для таких осіб.
Також варто зауважити, що на виконання вимог статей 19, 20 Закону № 875-XII постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31 січня 2007 року затверджено, зокрема, Порядок проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю (далі - Порядок).
На момент прийняття вказаної Постанови, зазначений Порядок визначав механізм проведення відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів перевірок роботодавців, щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону № 875-ХІІ. Предметом проведення таких перевірок були: реєстрація роботодавців у відділеннях Фонду; подання роботодавцями до відділень Фонду звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів; виконання роботодавцями нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; сплата роботодавцями суми адміністративно-господарських санкцій та пені.
Постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року № 466 було внесено зміни до постанови від 31 січня 2007 року № 70, якими Порядок проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, викладено в новій редакції.
В силу вказаних змін, перевірки суб`єктів господарювання, що використовують найману на предмет дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону № 875-ХІІ проводять Держпраці та її територіальні органи.
Тобто, факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановлений під час такої перевірки, має наслідком вжиття Держпраці заходів щодо притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності (пункт 16 зазначеного Порядку).
Таким чином, перевірки на основі інформації від Пенсійного фонду України, передбачені частинами сьомою та дев`ятою статті 19 Закону № 875-XII, є заходом проактивного контролю, який проводить Держпраці для виявлення порушень у дотриманні нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 24.04.2025 у справі № 280/3642/23 зазначив наступне: «…з 06 листопада 2022 року, з набранням чинності Законом України від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримав повноваження застосовувати адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю (4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників або одне місце для підприємств із 8-25 працівниками) на основі автоматизованого аналізу даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, без необхідності проведення позапланових перевірок Держпраці, що робить правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 листопада 2022 року у справі № 400/3957/21, неактуальною для спірних правовідносин через зміни в правовому регулюванні.
Автоматизоване виявлення Фондом соціального захисту осіб з інвалідності роботодавців-порушників до 10 березня на основі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності є реактивним заходом контролю, що відбувається після завершення звітного року. За результатами такого заходу Фонд може накласти на роботодавця адміністративно-господарські санкції та пеню відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМ України № 70».
Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 27.06.2025 у справі № 400/3796/24 та від 16.06.2025 у справі № 160/11423/23.
Судом встановлено, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю для відповідача за 2024 рік складав одне робоче місце.
Як встановлено з матеріалів справи у спірному випадку, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця - ФОП ОСОБА_1 склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом для неї (1 особа).
Доказів вжиття всіх залежних від ФОП ОСОБА_1 заходів щодо працевлаштування особи з інвалідністю суду не надано, наявність заборгованості не спростована.
Таким чином відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", не виконав нормативу по працевлаштуванню 1 особи з інвалідністю, у зв`язку із чим до 15 квітня 2025 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 43682,75, згідно з Розрахунком сум адміністративно-господарської санкції, який зроблено на підставі даних Пенсійного фонду України та пеню, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 1965,6 грн.
Вказаних адміністративно-господарських санкцій та пені відповідач не сплатив у строк, який визначений Законом №875-ХІІ.
Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю є обґрунтованим, підтверджується наявними у справі доказами, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
В силу приписів ч.2 ст.139 КАС України, за відсутності залучення по вказаній справі свідків та проведення експертиз, судові витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250, 262, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 43682 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 75 коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1965(одна тисяча дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 6коп. Банк - ГУ ДКСУ в Одеській області, Великодолинська селищна ТГ ГУК в Од.обл./смт Великодол./50070000, ЄДРПОУ 37607526, Казначейство України(ел. адм. подат.), UA568999980313151230000015700, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:
Позивач: Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (код ЄДРПОУ 13901271; місцезнаходження: вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65107).
Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя М.М. Аракелян