27 березня 2026 року

Справа № 642/1891/26
Провадження № 3/642/488/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2026 року суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

25.02.2026 о 08 годині 52 хвилин в м. Харкові по вул. Благовіщенській, буд. 30, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Глобус 55501 державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважний за кермом, не дотримався безпечної швидкості руху, бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 та з невідомих причин залишив місце ДТП. Автомобілі механічно пошкоджено, завдано матеріальну шкоду.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 та п. 2.3 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.
Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 свою провину у вчиненні ДТП визнав та просив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 та статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.10а ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити т.з. і залишатись на місці події.
Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 606135 та № 606158, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями учасників ДТП та поясненнями ОСОБА_2 .
Таким чином в діях  ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 34 КУпАП, судом встановлено щире розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 35 КУпАП, судом не виявлено.
У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним і тим самим органом, стягнення покладається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення із вчинених.
Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суддя вважає необхідним накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.283,284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:
- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок;
- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 850 ( вісімсот п*ятдесят) грн.
Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП остаточно призначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.
У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя          В.Г. Пашнєв