ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 681/138/25
Провадження № 22-ц/820/569/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар: Плінська І.П.,
 
за участю заявниці ОСОБА_1 та її представника адвоката Панфілової Д.А., заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року (суддя Іллюк С.В.) за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , військова частина НОМЕР_1 , Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України про оголошення ОСОБА_4 померлим.
 
в с т а н о в и в :
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою у якій просила оголосити померлим військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації (захисту Батьківщини) в Луганській області.
Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 її син, будучи військовослужбовцем проходив військову службу на посаді старшого стрільця 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмомового взводу 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 солдата запасу ОСОБА_4 зараховано на посаду старшого стрільця. 
Згідно з наказом командування, він був направлений у район ведення бойових дій населеного пункту Білогорівка, Луганської області. Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час артилерійського обстрілу з боку окупаційних військ російської федерації, ОСОБА_4 зник безвісти поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області.
Відповідно до сповіщення сім`ї від 25 травня 2022 року №13 солдат ОСОБА_4 , старший стрілець 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , 08 травня 2022 року під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, в районі бойових дій біля населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області зник безвісти.
По даному факту зареєстровано кримінальне провадження №12022242000000445, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05. 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Заявниця також зверталася до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими. У відповідь повідомлено, що ОСОБА_4 включено до реєстрів, однак інформації, яка б підтверджувала його перебування в полоні, від російської федерації чи МКЧХ не надходило. Згідно з витягом з Єдиного реєстру, ОСОБА_4 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Об`єднаний центр при СБУ також не має відомостей про нього. Військова частина поінформувала, що службове розслідування не проводилося, оскільки зникнення військовослужбовця в бою кваліфікується як бойова людська втрата.
Відповідно до витягу із журналу бойових дій, 08.05.2022 мобільна вогнева група, до складу якої входив ОСОБА_4 , потрапила у засідку в районі переправи через річку Сіверський Донець. Внаслідок бою з противником він зник безвісти.
Згідно з наказом командира № 206, разом із ОСОБА_4 у бою брали участь молодший сержант ОСОБА_5 та старший солдат ОСОБА_6 . Надалі їх було визнано загиблими, а датою смерті у відповідних свідоцтвах вказано ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявниця посилалася на те що вже пройшло більше трьох років з часу зникнення ОСОБА_4 , але будь-яких відомостей про нього немає.
Зазначила, що оголошення померлим ОСОБА_4 необхідно для отримання виплат, пільг та гарантій як матері загиблого військовослужбовця.
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Оголошено померлим громадянина Україна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Датою смерті (загибелі) громадянина України ОСОБА_4 вважати - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано, що смерть (загибель) громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала під час виконання ним обов`язків військової служби на території смт. Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області (місце смерті) та пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України.
Задовольняючи заяву про оголошення ОСОБА_4 померлим, суд першої інстанції виходив з того, що наразі відсутні відомості про місце його перебування, врахував, що останній безвісно зник під час виконання ним бойового завдання, пов`язаного із захистом територіальної цілісності та недоторканості України, у бойовій обстановці, в районі ведення бойових дій, а тому його смерть є вірогідною, що надає підстави вважати його померлим.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є передчасним, оскільки відповідно до пункту 1.2. Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 № 309 наявний запис за № UA44120050040 082233 активні бойові дії на території смт. Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області розпочались 24 лютого 2022 року та станом на поточний момент не завершені. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та безпідставню, а рішення суду першої інстанції, таким, що ухвалене на підставі повно і всебічного з`ясованих обставин справи. Зазначає, що посилання апелянта на той факт, що на території смт Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області розпочались 24 лютого 2022р. та станом на поточний момент не завершені, не заслуговують на увагу. Згідно з Наказом № 309 смт Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області з 24.02.2022 року була територією активних бойових дій. За редакцією наказу № 309 від 17.02.2023 року активні бойові дії у Лисичанській міській територіальній громаді Сєвєродонецького району Луганської області були припинені 03.07.2022 року. З 03.07.2022 року смт Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області була тимчасово окупованою російською федерацією території України. З урахуванням наведеного, шестимісячний строк для звернення до суду має відраховуватися із цієї дати 03.07.2022 наступної після закінчення бойових дій, що дотримано заявницею.
Факт звільнення території смт Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області та припинення на вказаній території активних бойових дій також підтверджується офіційними публікаціями у засобах масової інформації та соціальних мережах.
Представник апелянта Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належний чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету 15. 01.2026 року.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Панфілова Д.А. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилии.
Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є матір`ю, а заінтересована особа – ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 24 (а.с. 20 т.1).
Згідно з витягом з наказу № 38 від 24.02.2022 (н.п. Михайлівка) солдат запасу ОСОБА_4 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.02.2022 № 25-РС на посаду старшого стрільця 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 23 т.1).
Витягом з наказу № 44 від 02.03.2022 (м. Миколаїв) командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), солдат ОСОБА_4 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків в район безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі й стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (а.с. 24 т.1).
Витягом із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2022 підтверджено, що відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 06.05.2022 №281дск/БР та бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2022 №76, підрозділи військової частини НОМЕР_1 утримують рубежі в районах: Сіверськ, Серебрянка, Григорівка, Білогорівка із завданнями: знищити противника, що форсував р. Сіверський Донець та не допустити його закріплення на правому березі. 08.05.2022 мобільні вогневі групи 2 РТГр під час висування, з метою посилення підрозділів 128 огшбр, попали в засідку у районі переправи, зав`язався стрілецький бій з противником. Втрати – безвісти зниклий солдат ОСОБА_4 (а.с. 26 т.1).
Відповідно до наказу № 206 (с. Сергіївка) командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.05.2022, військова частина НОМЕР_1 залучена для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі й стримування збройної агресії Російської Федерації на Сході України. 08.05.2022 підрозділами 2 десантно-штурмової роти цієї військової частини виконувалось бойове завдання за призначенням поблизу н.п. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, у результаті якого військовослужбовці, серед яких старший стрілець 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за контрактом – ОСОБА_4 визнаний зниклим безвісти під час проходження військової служби при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі й стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України, оскільки відсутні відомості про місце перебування вказаних у цьому наказі військовослужбовців понад 15 днів. Окрім ОСОБА_4 , такими, що не повернулися після бою та зниклими безвісти вважаються ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 . Начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 зарахувати цих військовослужбовців до безвісно зниклих з 23.05.2022 до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими або до дня прибуття їх до військової частини НОМЕР_1 чи одержання відомостей про місце їх перебування (а.с. 25 т.1). 
Сповіщенням № 44 від 23.05.2022 військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_2 , батька, який є заінтересованою особою у справі, що його син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається зниклим безвісти (а.с. 27). Надалі, сповіщенням сім`ї (близьких родичів) про зниклого безвісти № 13 від 25.05.2022, ІНФОРМАЦІЯ_4 аналогічного змісту також повідомлено про його зникнення безвісти (а.с. 27 т.1).
Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 № 693/14531 від 13.07.2024 на запит начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 09.07.2024 № 8711/2 повідомила, що службове розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 не проводилося, тому що зникнення безвісти військовослужбовця є бойовою людською втратою (а.с. 28 т.1). 
У провадженні слідчого відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції ГУНП у Луганській області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване це кримінальне провадження № 12022242000000445 від 19.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_4 (а.с. 29 т.1).
Згідно відповіді відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Луганській області, у кримінальному провадженні № 12022242000000445, проведені такі слідчі дії: допитано як потерпілу ОСОБА_8 , ОСОБА_1 ; відібрані зразки букального епітелію матері ОСОБА_1 , після чого було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та направлено до бази «Центрального обліку генетичних ознак людини» щодо встановлення цих зразків; направлені запити до державного підприємства «Український національний центр розбудови Миру», Червоного Хреста, військової частини щодо отримання акту службового розслідування; надано доручення згідно зі ст. 40 КПК України щодо встановлення місцезнаходження зниклого безвісти. Досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню триває (а.с. 30 – 33 т.1).
Відповідно до листа Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими повідомлено, що ОСОБА_4 включено до реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, власником якого є державне підприємство «Український національний центр розбудови Миру», однак іншою інформацією щодо ОСОБА_4 координаційний штаб не володіє, до нього не надходили повідомлення від міжнародного комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування ОСОБА_4 у полоні (а.с. 34 т.1). Також повідомлено, що безпосередній доступ до інформації, яка стосується ОСОБА_4 , можуть отримати його родичі через особистий кабінет Координаційного штабу (а.с. 37 т.1). 
Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих за особливих обставин №20230808-391 від 08.08.2023 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви №5554 від 18.05.2022 року до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, набув статусу особи, зниклої безвісти під час бойових дій та внесений до реєстру 07.08.2023 року (а.с. 39-40 т.1).
Об`єднаним центром з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України в листі від 14.10.2024 за № 34/П-1035 повідомлено, що в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_4 , в рамках взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження ОСОБА_4 , стан його здоров`я, можливе перебування у полоні держави-агресора не отримувались (а.с. 42 т.1).
Крім того, ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено: повідомлення про смерть № 5 від 24.05.2022 про те, що молодший сержант ОСОБА_5 , командир 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи бойове завдання (а.с. 43); лікарське свідоцтво про смерть №636/22 від 23.05.2022, згідно з яким смерть цього військовослужбовця настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Білогорівка Северодонецького району Луганської області, причина смерті – ушкодження внаслідок бойових дій (а.с. 44 т.1); свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , згідно з даними якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 37. Місцем смерті вказано с. Білогорівка Севєродонецького району Луганської області (а.с. 45 т.1). 
Також заявницею на підтвердження своїх доводів долучено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , яким підтверджено смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Місцем смерті також вказано с. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області (а.с. 46 т.1).
Згідно листа державного підприємства «Український національний центр розбудови Миру» що виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 02.08.1949 року, від 29.04.2025 року, у відповіді на адвокатський запит повідомило, що станом на дату звернення, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_4 не надходила. Забезпечення звільнення осіб, які перебувають у полоні, ведення відповідних перемовин та складання списків осіб, які перебувають у полоні та заявляються до обміну, віднесено до повноважень Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими. Також надано виписку з реєстру оборонців України, які перебувають в полоні держави-агресора, з якої вбачається, що підтвердження про перебування у полоні від держави агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста військовослужбовця ОСОБА_4 відсутня; інформація про стан здоров`я від держави агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел відсутня (а.с. 136 – 137 т.1).
Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) в листі від 03.05.2025 року за № 16007/30-2025 повідомлено, що у розпорядженні Управління (Секретаріату Уповноваженого), зокрема в Єдиному реєстрі осіб зниклих безвісти за особливих обставин, наявні відомості щодо зникнення безвісти ОСОБА_4 , проте на цей час інформація про фактичне місцезнаходження, стан здоров`я, можливе перебування в полоні чи загибель ОСОБА_4 відсутня (а.с. 156 - 159).
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема, письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №607/1612/23 (провадження №61-6323св23).
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У ч. 1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». 
У частині 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Стаття 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81, 85).
Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, в яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 травня 2022 року зник безвісти в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації в районі н.п. Білогорівка Луганської області.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376, станом на час розгляду справи судом першої інстанції н.п. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_4 , віднесена до територій активних бойових дій з 24 лютого 2022 року і які не припинені на даний час.
За таких обставин, відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_4 померлим не розпочався, а тому заява ОСОБА_1 не може бути задоволена з вищенаведених підстав.
Суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про оголошення померлим ОСОБА_4 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені позову з підстав неправильного застосування судом норми матеріального права та порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 березня 2026 року.

Судді             Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк