ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7886/25
№ 2/183/4895/25
23 лютого 2026 року       м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадженняу у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпро померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала спадкодавцю ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1994. Позивачка, фактичне місце проживання якої зареєстровано на території Черкаської області, як внутрішньо переміщеної особи, подала до Другої черкаської державної нотаріальної контори документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої матері. Постановою нотаріуса від 09.05.2024 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку відсутністю підтвердження державної реєстрації право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому, позивачка змушена звернутися до суду та просить задовольнити її позов.
Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 15.09.2025 витребувано в Другій черкаській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 
04.11.2025 ухвалою суду закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Дніпро померла ОСОБА_2 (а.с.12), яка доводилася позивачці ОСОБА_3 матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.10) та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки в частині зміни прізвища (а.с.12).
Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Другою черкаською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №57/2024, номер у спадковому реєстрі №72024309 (а.с.35). Як убачається з матеріалів спадкової справи, донька спадкодавця ОСОБА_2 – ОСОБА_1 20.02.2024 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері. Даних про наявність інших спадкоємців, окрім позивачки, матеріали спадкової справи не містять.
Постановою державного нотаріуса №614/02/31 від 09.05.2024 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається зі змісту цієї постанови для отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем надано свідоцтво про право власності на житло, видане Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради 07.06.1994. Нотаріусом встановлено відсутність підтвердження державної реєстрації права власності спадкодавця - ОСОБА_2 на вказану квартиру (до 2013 року), оскільки зазначене вище спадкове майно розташоване в місті Сєвєродонецьк Луганської області, а з 26.06.2022 місто перебуває під окупацією російських військ. КП «Сєвєродонецьке БТІ» на території підконтрольній Україні не зареєстроване. Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на вказану квартиру, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього (а.с.53).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Стосовно належності вищевказаної квартири спадкодавцю ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
13.06.1994 Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Свідоцтво видане на підставі розпорядження (наказу) №4474 від 07.06.1994 (а.с.19).
На підставі зазначеного свідоцтва право власності ОСОБА_2 на вищезазначену квартиру зареєстровано у БТІ м.Сєвєродонецька Луганської області, записано у реєстрову книгу за реєстровим №482 від 26.08.1994.
Копією Технічного паспорту на квартиру, у якому наявні посилання на документ про право власності, також підтверджується, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру та Технічний паспорт знаходиться у позивачки ОСОБА_1 , копії цих правовстановлюючих документів знаходяться в матеріалах спадкової справи, яку на виконання ухвали суду нотаріальна контора надала в засвідченій належним чином копії (а.с.46).
Спадкодавцем ОСОБА_2 право власності набуте у 1994 році. Надані свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, посвідчені та зареєстровані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру.
Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Вищенаведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на спірну квартиру, а тому її право власності на вказану квартиру увійшло до складу спадщини.
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті матері, прийняла спадщину в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру загальною площею 45,20 кв.м., житловою площею 29,90 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання згідно з довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ;
відповідач – Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, код ЄДРПОУ 44083662, місцезнаходження: Луганська область, м.Сіверськодонецьк, б-р Незалежності України, 32. 
Повне судове рішення складено і підписано 23 лютого 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.