Справа № 558/136/25
номер провадження 2/558/23/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року       селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., за участі секретаря судового засідання Ковальської Л.С., представника позивача – адвоката Альонової М.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Демидівської селищної ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача Демидівської селищної ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
У позовній заяві позивач  ОСОБА_1 зазначила про те, що з 2015 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом проводили відпочинок у колі друзів та родичів. ОСОБА_3 утримував та забезпечував сім`ю, проживав разом з ОСОБА_1 в м. Києві, піклувався про її матір та сина, матеріально їх забезпечував.
Після повномаштабного вторгнення Російської Федерації до України ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних Сил України.
29 листопада 2024 року страшна звістка сколихнула її родину, оскільки з ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 – ОСОБА_2 надійшло сповіщення сім`ї №36875, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання обов`язків, пов`язаних із захистом Вітчизни, зник безвісти в н.п. Торецьк, Покровського району Донецької області.
У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що 21 січня 2025 року вона звернулася до Демидівської селищної ради із заявою щодо надання матеріальної допомоги їй, як дружині (цивільній) безвісти зниклого військовослужбовця, що опинилася у складних життєвих обставинах. Листом від 27 січня 2025 року №03-13/165 Демидівська селищна рада повідомила, що згідно Положення «Про надання матеріальної допомоги громадянам за їх особистими зверненнями до Демидівської селищної ради» №1542 від 13 січня 2025 року не передбачена виплата матеріальної допомоги сім`ям зниклих безвісти.
Таким чином, існує спір про право визнання за позивачем ОСОБА_1 статусу дружини ОСОБА_3 , оскільки Демидівська селищна рада відмовляє їй в наданні матеріальної допомоги, як дружині військовослужбовця, який зник безвісти.
З вказаних підстав, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просила встановити факт проживання однією сім`єю її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Альонова М.Б. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача адвокат Альонова М.Б. повідомила, що позивач ОСОБА_1 , вважає, що як член сім`ї зниклого безвісти ОСОБА_3 , має право на грошові виплати, але відповідач Демидівська селищна рада вказаної обставини не визнає, а тому відповідач відмовив позивачеві у належних грошових виплатах. 
Оскільки, позивач ОСОБА_1 спілкується з побратимами ОСОБА_3 та з їх слів позивачеві відомо, що ОСОБА_3 міг загинути, а у випадку підтвердження таких обставин, позивач має намір звертатися для виплати їй одноразової грошової допомоги. У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та просить встановити факт спільного її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.
Представник відповідача Демидівської селищної ради на розгляд справи не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був провідомленим з дотриманням вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України). Відзиву на позовну заяву чи письмових пояснень по суті позовних вимог позивача Демидівською селищною радою до суду не подано.
Третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена з дотриманням вимог ст. 128 ЦПК України.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомленим у встановленому порядку.
Суд, вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, що ґрунтується та повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як зазначено в п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року в справі № 686/8440/16-ц.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» - членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).
Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та її, ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу. Встановлення такого факту для позивача ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки, як член сім`ї ОСОБА_3 , який вважається зниклим безвісти, позивач має намір доводити право на отримання грошових виплат.
Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28 лютого 2022 року, визначено, що до членів сім`ї військовослужбовців віднесено дітей до 18 років (або до 23 років, якщо вони навчаються за денною формою), одного із подружжя (дружина або чоловік), які не одружилися вдруге, батьки, інші утриманці. 
При цьому виплата одноразової грошової допомоги здійснюється особам зазначеним у п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Як встановлено із змісту сповіщення сім`ї зниклого безвісти №36875 (а.с. 15) ОСОБА_2 було сповіщено про те, що її син ОСОБА_3 зник безвісти 6 листопада 2024 року в н.п. Торецьк, Донецької області, захищаючи суверенітет та незалежність України.
24 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Демидівської селищної ради з заявою в якій просила надати їй матеріальну допомогу у зв`язку з визнанням безвісти зниклим її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).
Згідно повідомлення Демидівської селищної ради Рівненської області №03-13/1658 від 27 січня 2025 року (а.с. 17) Виконавчий комітет Демидівської селищної ради повідомив ОСОБА_1 про те, що матеріальна допомога жителям селищної ради виплачується згідно положення «Про надання матеріальної допомоги громадянам за їх особистими зверненнями до Демидівської селищної ради» №1542 від 13 січня 2025 року. Даним положенням не передбачена виплата матеріальної допомоги сім`ям зниклих безвісти військовослужбовців.
Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2014 року в справі № 558/239/14-ц (а.с. 11), шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.
Разом з тим, із змісту рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2014 року в справі № 558/239/14-ц (а.с. 11) встановлено, що ОСОБА_3 має двоє неповнолітніх дітей – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Члени сімей військовослужбовців в Україні мають право на кілька видів грошових виплат залежно від статусу військового (загиблий, зниклий безвісти, полонений або чинний службовець).
При цьому, грошові виплати здійснюються з урахуванням членів сім`ї військовослужбовця, зокрема, неповнолітніх дітей військовослужбовця, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги, незалежно від змісту особистого розпорядження військовослужбовця.
Проте, позивачем до участі у справі не залучено неповнолітніх дітей ОСОБА_3 – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Із положень статті 48 ЦПК України слідує, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України).
Визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2019 року у справі №642/6181/16-ц).
Водночас у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Так, в ході розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 до суду звернулася з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та її, ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу, оскільки встановлення такого факту необхідне їй для набуття права на отримання грошових виплат, як члену сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця.
Проте, право на отримання грошових виплат, як члени сім`ї військовослужбовця мають ОСОБА_2 (третя особа по справі) та неповнолітні діти ОСОБА_3 – ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які позивачем не були залучені до участі у справі, як співвідповідачі, але мають відповідати за позовом, оскільки позовні вимоги позивача можуть впливати на їх права.
Лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд може вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення чи відмову у задоволенні по суті спору.
Пред`явлення позову до неналежного складу відповідачів є самостійною підставою для відмови в позові. Вирішення позову з неналежним складом відповідачів не може мати наслідком встановлення судом обставин справи по суті та викладення у рішенні відповідних висновків щодо відмови в позові з інших підстав.
Враховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки позов пред`явлено позивачем до неналежного відповідача та позивачем не залучено необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Відповідно до ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Демидівської селищної ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Демидівська селищна рада, код юридичної особи – 04386321, адреса місця знаходження: селище Демидівка, вул. Миру, буд. 19, Дубенського району Рівненської області.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_3 , код – НОМЕР_3 .

Суддя         Т.С. Феха.
Повний текст рішення складено 11 березня 2026 року.