Справа № 152/1700/25 
2/152/197/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

19 лютого 2026 року         м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»
до ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту
учасники справи в судове засідання не з`явилися
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Артеиміда-Ф» заборгованість за договором №1104539 від 1 жовтня 2020 року, судові витрати та витрати на правову допомогу.
2. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, копію графіку платежів, копію паспорта споживчого кредиту, копії договорів факторингу, копія додаткової угоди, копія платіжної інструкції, копія витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимоги, копія витягу з реєстру прав вимоги, копія повідомлення, копія детального розрахунку заборгованості, копія досудової вимоги.
3. Відповідачка на пропозицію суду відзив на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.5 на звороті).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Ухвалою від 26 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 15 січня 2026 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачці строк до 4 лютого 2026 року для подання відповіді на відзив та заперечень; постановлено здійснити виклик відповідачки в судове засідання шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.49).
6. Ухвалою суду від 4 лютого 2026 року відкладено розгляд справи, виклик відповідачки здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.59).
7.  Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачці судом (а.с.50), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем за адресою місця реєстрації відповідачки (а.с.42). Копію позовної заяви з додатками відповідачка не отримала у зв`язку із її відсутністю за вказаною адресою (а.с.60-61). 
8. Відповідно до оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідачку двічі належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді (а.с.51, 59).
9. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
10. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подавала. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 19 лютого 2026 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
11. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
12. Судом встановлено, що 1 жовтня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1104539, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах. Сума виданого кредиту становить 6000 грн. Строк кредиту становить 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до кредитного договору, - 31 жовтня 2020 року . Відповідно до п. 1.4.2 стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 ( становить 30 днів) Кредитного договору , якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (а.с.8-11).
13. Відповідно до копії графіку платежів, дата повернення позики та сплати нарахованих процентів - 31 жовтня 2020 року, сума до оплати становить 6018 грн (а.с.12).
14. Відповідачка 1 жовтня 2020 року ознайомилася з умовами надання кредиту та підписала паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.13-14).
15. 22 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу № 015-220221, відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором № 1104539 від 1 жовтня 2020 року на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» (а.с.8-11).
16. Вказаний факт також підтверджується Витягом з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог №015-220221/02 від 19 травня 2021 року (Додаткова угода №2 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 року), де під №707 значиться відповідачка ОСОБА_1 (а.с.30-31).
17. Відповідно до копії платіжної інструкції, ТОВ «Сіроко Фінанс» свої зобов`язання за договором факторингу виконало, шляхом перерахування коштів (а.с.21 на звороті).
18. 21 серпня 2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (Фактор) укладено Договір факторингу № 20240821/1, відповідо до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а клієнт відступає фактору належні йому парва вимоги, зазначені у відповідних реєстрах вимоги (а.с.22-25).
19. Відповідно до копії платіжної інструкції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Артеміда-Ф» свої зобов`язання за договором факторингу виконало, шляхом перерахування коштів ТОВ «Сіроко Фінанс» (а.с.29).
20. З витягу з реєстру прав вимог №20240821/1, сформованого 16 грудня 2025 року, вбачається, що під №74 зазначена відповідачка ОСОБА_1 (а.с.32).
21. Таким чином, судом встановлено, що згідно умов Договору факторингу № 20240821/1, ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» набуло право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1104539. 
22. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 9 жовтня 2024 року про переказ коштів 1 жовтня 2020 року о 16-43-04 год у розмірі 6000 грн на картку № НОМЕР_1 (а.с.33).
23. Відповідно до детального розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Артеміда-Ф» станом на 16 грудня 2025 року, загальна заборгованість відповідачки становить 22518 грн, з яких 6000 грн – залишок заборгованості за тілом кредиту, 16518 грн – залишок заборгованості за процентами за користування кредитом. Крім того, інфляційні втрати за період прострочення грошового зобов`язання з 1 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року становлять 3542,74 грн. (а.с.34).
V. Оцінка Суду.
24. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
25. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
26. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
27. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
28. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
29. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
30. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
31. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
32. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
33. Згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
34. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
35. Судом встановлено, що відповідачка погодилася на умови кредитного договору шляхом підписання його електронним підписом та фактично отримані нею кошти в добровільному порядку первісному кредитору не повернуті, відсотки за користування кредитом не сплачені. Кредитор відступив своє право вимоги до відповідачки за договором факторингу ТОВ "Сіроко Фінанс", а це товариство, в свою чергу, відсутпило право грошової вимоги позивачу.
36. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
37. Згідно з статтею 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
38. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором про надання кредиту, щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих на дату відступлення права вимоги відсотків, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.
39. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
VI. Розподіл судових витрат.
40. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.
41. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
42. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.
43. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
44. Згідно з частинами першою та шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
45. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
46. Суд зазначає, що розгляд справи було постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.49).
47. Відповідно до частини восьмою статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
48. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
49. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
50. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правової допомоги №20251212-13Ш від 12 грудня 2025 року, розрахунок суми судових витрат у справі, з якого видно, що сума витрат на правничу допомогу складає 7000 грн, в яку входить: оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви, оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви, за збирання доказів, долучених до позовної заяви, оплата за підготовку за подання процесуальних документів у ході розгляді справи.
51. Проаналізувавши надані представником документи на надання правничої допомоги, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу 7000 грн є завищеною, а тому розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
З цих підстав,
Керуючись статтями 137, 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1104539 від 1 жовтня 2020 року у сумі 26060 (двадцять шість тисяч шістдесят) грн 74 коп., з яких 6000 грн – залишок заборгованості за тілом кредиту, 16518 грн – залишок заборгованості за процентами за користування кредитом, 3542,74 грн - інфляційні втрати за період з 1 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та другастатті 273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).
Повне рішення суду складено 19 лютого 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 87, офіс 54, код ЄДРПОУ 42655697.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя         Андрея РОЗДОРОЖНА