Справа №587/5693/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.	
Номер провадження 33/816/1008/26 	Суддя-доповідач Соколова Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 12.02.2026, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
з участю захисника - адвоката Шевченка Д.С.,

установив:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 12.02.2026 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік за те, що він 05.12.2025 о 10.40 год на 8 км дороги Т-1909 (Н.Сироватська ОТГ) в Сумському районі керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810», проба позитивна 0,56 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР. 
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказував, що суддею поверхнево розглянуто справу, допущено спрощений підхід під час судового розгляду, оскільки висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають її фактичним обставинам.
На думку апелянта, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то його огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитись на підставі ст. 266-1 КУпАП уповноваженою особою, але цього зроблено не було, у зв`язку з чим докази, додані до протоколу, є недопустимими.
Захисник Шевченко Д.С. зазначає й про те, що наявні у матеріалах справи відеозаписи слід визнати недопустимим доказом, так як вони теж надані неуповноваженою особою.
Факт невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом з моменту нібито виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме, те, що йому сказали самостійно припаркувати автомобіль, на думку захисника, свідчить про відсутність підстав для підозри водія в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, працівниками поліції не доведено факт наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, що вказує на незаконність пропозиції огляду, а також адвокат Шевченко Д.С. вважає, що мало місце підбурювання ОСОБА_1 до надання згоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Також апелянт вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився під час повітряної тривоги, тобто під час того, як існувала реальна загроза життю та здоров`ю водія. За таких обставин процедура огляду не відповідає основним принципам держави та явно порушує права громадян.
Теж захисник зазначає, що відповідно до чеку драгера під час проходження ОСОБА_1 огляду прилад показував температуру повітря о 10.42 год + 11 С, тоді як температура повітря 05.12.2025 за даними спостережень метереологічної станції Суми в цей час складала +-4 С, що вказує на непрацездатність приладу драгер.
У призначене судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, надав апеляційному суду свої письмові пояснення які за змістом співпадають з доводами апеляційної скарги захисника.
Присутній в судовому засіданні захисник Шевченко Д.С. не заперечував щодо здійснення апеляційного розгляду за відсутності його підзахисного.
А тому, доповівши зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шевченка Д.С., який свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 532212 від 05.12.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містять всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- роздруківкою з приладу "Drager alcotest 6810" від 05.12.2026, згідно з якою ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,56 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Drager Аlcotest 6810, результат огляду на стан сп`яніння позитивний та становить 0,56 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, власноруч поставивши свій підпис у відповідній графі акту;
- відеозаписами, які містяться на долучених до матеріалів справи DVD-R дисках, з яких вбачається, що ОСОБА_1 05.12.2025 о 10.40 год керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, які виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі. За згодою ОСОБА_1 поліцейськими було проведено його огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер", який показав результат 0,56 проміле, що підтверджує перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. При цьому вказаний результат огляду ОСОБА_1 не спростовував та повідомляв, що вчора вживав алкогольні напої, їхати до лікарні відмовився.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Доводи апелянта, про те, що суд допустив спрощений підхід при розгляді справи повністю спростовуються змістом постанови судді, в якій належним чином проаналізовані наявні в справі докази.
Щодо доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця, на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись на підставі ст. 266-1 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений 05.12.2025 з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини і обов`язків військової служби не виконував.
Таким чином, співробітниками поліції була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , передбачена ст. 266 КУпАП, а також правильно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника Шевченка Д.С. про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом повністю спростовуються матеріалами даної справи, зокрема, письмовою розпискою на ім`я Начальника УПП в Сумській області Калюжного О., в якій вказано, що інша особа зобов`язалась доставити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 в с. Н. Сироватка, такі обставини підтверджуються й зафіксованим на відео змістом розмови між ОСОБА_1 та поліцейським. 
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції у ОСОБА_1 не були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема положень Кодексу України про адміністративні правопорушення та підзаконних нормативно-правових актів, працівник поліції має право вимагати від водія проходження огляду на стан сп`яніння у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що такий водій перебуває у стані сп`яніння. При цьому такі підстави можуть встановлюватися як безпосередньо під час спілкування з водієм, так і з урахуванням усієї сукупності обставин, зафіксованих у відповідних матеріалах справи, у тому числі за допомогою технічних засобів відеофіксації.
Сам по собі факт ненаведення працівниками поліції в усній формі під час зупинки транспортного засобу вичерпного переліку ознак сп`яніння не свідчить про відсутність таких ознак та не спростовує законності їх вимоги про проходження огляду. Вирішальним є не формальне проголошення таких ознак, а їх фактична наявність, що підтверджується матеріалами справи.
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що у водія були виявлені характерні ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота,), що і стало підставою для пред`явлення законної вимоги пройти відповідний огляд.
Крім того, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений на підставі п. 2.9а ПДР України, що свідчить про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, а тому проголошення чи непроголошення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння не впливає на наявність об`єктивної сторони вказаного правопорушення.
За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що складання протоколу відбувалось під час повітряної тривоги, також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки з долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що під час оголошення повітряної тривоги ОСОБА_1 не повідомляв про його бажання пройти до укриття та не висловлював будь-яких зауважень щодо неправомірності дій працівників поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що температура повітря, зафіксована газоаналізатором під час проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не відповідає температурним показникам, наданим Гідрометцентром за той день, то апеляційний суд не може взяти їх до уваги, оскільки професійний газоаналізатор Драгер не є приладом вимірювання температури повітря зовнішнього середовища, а показує робочу температуру приладу, і основною функцією вбудованого у ньому процесору є швидкий та точний аналіз концентрації алкоголю у повітрі, що видихається людиною.
У разі ж наявності яких-небудь сумнівів в законності проведеного щодо нього огляду водій ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пред`явити вимогу поліцейському надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки або погодитись на пропозицію проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського в порядку ст. 266 КУпАП, але такими правами ОСОБА_1 не скористався.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 12.02.2026 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича на цю постанову без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Н. О. Соколова