ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5204/25  Номер провадження 33/814/286/26	Головуючий у 1-й інстанції МУРАШОВА Н. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Охмака В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, 14 серпня 2025 року о 20:59 год в м. Кременчук Полтавської області по вул. Остапа Вишні, буд. 12, ОСОБА_1 , після вчинення порушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, повторно протягом року, передав керування транспортним засобом ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а саме - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2025 року по справі № 537/5204/25 та постановити нову постанову, якою визнати відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та провадження у справі закрити.
В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі докази по справі, які були надані у розпорядження місцевого суду та не взяв до уваги, що передала право керування транспортним засобом особі, яке не має права керування саме мати – ОСОБА_3 .
Також скаржником порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник – адвокат Охмак В.І. апеляційну скаргу підтримав та просив закрити провадження у справі.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про розгляд у справі в судове засідання не з`явився. 
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що постанова суду скаржнику була вручена 20 листопада 2025 року.
Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно зі статті 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова місцевого суду прийнята 23 жовтня 2025 року, відповідно до розписки (а.с. 69) копія постанови скаржнику була вручена 20 листопада 2025 року, тобто апеляційна скарга подана в 10-ти денний строк з моменту ознайомлення з постановою суду першої інстанції.
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо оскаржуваної постанови
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом пункту 2.1.а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Положеннями частини 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті.
Зі змісту статті 35 КпАП України вбачається, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до пункту 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 передбачено, що у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423334, складеним 14 серпня 2025 року, відеозаписами та іншими доказами в їх сукупності.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинено повторно протягом року, з наведеним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження скаржника, що не він передав право керування транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення.
З переглянутого відеозапису вбачається, що 14 серпня 2025 року о 20:57 год рухався транспортний засобом ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , який о 20:58 год зупиняється на вимогу працівників поліції. При цьому зафіксовано, що о 20:58 год, одразу після зупинки, за кермом автомобіля сидів неповнолітній ОСОБА_4 , на передньому пасажирському сидінні – ОСОБА_1 , на задньому пасажирському сидінні - ОСОБА_3 . 
Працівники поліції представляються, просять пред`явити документи Волошина Саміра, який сидів за кермом, але ОСОБА_1 відповідає, що у ОСОБА_5 немає документів, окрім паспорту тому, що йому14 років. 
З переглянутого відеозапису вбачається, що сама ОСОБА_3 – мати ОСОБА_5 не заперечує, що останній керував транспортним засобом, оскільки о 21:18 год повідомляє працівникам поліції, щоб складали на сина протокол за керування транспортним засобом без водійського посвідчення.
Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що хоч ОСОБА_1 прямо не вказує, що саме він передав право керування транспортним засобом особі, яка не має права керування, але у вільній розмові ОСОБА_4 повідомляє, що він просив у батька сісти за кермо, а той дозволив.
Суд апеляційної інстанції критично відноситься до показань свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які в суді першої інстанції пояснили, що саме ОСОБА_3 передала право керування транспортним засобом сину та вважає їх способом захисту.
При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 сидів на передньому сидінні біля Волошина ОСОБА_6 , тобто характер дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у сукупності із іншими матеріалами справи, свідчить, що саме ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом ОСОБА_2 . 
Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Висновки суду
Отже, вищенаведені доводи які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 5 статті 126 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2025 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду        В.П. Пікуль