Справа № 344/9840/17 
Провадження № 22-ц/4808/477/26 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Баркова В.М., Мальцевої Є.Є., 
за участю секретаря – Кузів А.В.
учасники справи
заявник – приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович
стягувач – ОСОБА_1 
боржник – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року, постановлену судом у складі судді Пастернак І.А.,
за поданням приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу,

в с т а н о в и в:
У червні 2025 року приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.
Подання обґрунтоване тим, що 14 січня 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 344/9840/17 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 637 292,20 грн заборгованості за договором побутового підряду від 08.08.2015 року станом на 13.07.2017 року, яка складається з: 52940,00 грн - основний борг; 581 281,20 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 3071,00 грн - три відсотки річних від простроченої суми, а також 2000 грн моральної шкоди. 
Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2020 року № 62889997 та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Постанову про відкриття виконавчого провадження №62889997 та виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 09.09.2020 року о 10:00 год за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» №11429 від 26.08.2020 року. 
24.10.2020 року, 04.08.2021 року, 12.03.2024 року боржнику повторно було направлено виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 02.11.2020 року о 10:00 год, 11.08.2021 року о 10:00 год, 22.03.2024 року о 12:00 год за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича з приводу виконання рішення суду. 
ОСОБА_2 належним чином повідомлений про початок примусового виконання рішення, однак не виконав законні вимоги приватного виконавця.
Згідно відповіді №11507 від 01.09.2020 року Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик приватного виконавця. 
Постановою про арешт майна боржника від 26.08.2020 року № 62889997 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 в межах суми 703422,34 грн. 
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за боржником зареєстровано домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке перебуває в іпотеці у ТОВ Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», іншого нерухомого майна на яке можна звернути стягнення не зареєстровано. 
Відповідно до відповідей з Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 16.09.2020 року № Вих-04/3942-20, Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.03.2024 року № ПЗ/1/1613-24 майно на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості за виконавчим документом відсутнє. 
Згідно відповіді №31/28/1-1055 від 25.03.2024 року з Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за боржником зареєстровано транспортні засоби: - автомобіль марки ГАЗ 24 А8533ІВ, дата реєстрації 01.03.1995 року; причіп марки NIEWIADOW, D2026HT, номерний знак НОМЕР_1 , дата реєстрації 10.03.2007 року; автомобіль марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 24.01.2008 року.
Постановою про розшук майна боржника від 09.09.2020 року № 62889997 вищевказані транспортні засоби оголошено у розшук. Станом на сьогодні даний транспортний засіб не розшукано. 
Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України від 11.06.2025 року боржник не працює, доходів не має. 
Згідно поданої відповіді Державної міграційної служби України від 26.03.2024 року боржник ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 15.09.2020 року органом видачі 2601, та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 виданим 12.08.2022 року органом видачі 2610. 
Згідно відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.03.2024 року боржник ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України. При цьому, боржник не повідомляв виконавця про виїзд за межі України, що свідчить про умисну бездіяльність, яка спрямована на невиконання рішення суду. 
Заявник посилався на те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення та не виконує законних вимог приватного виконавця.
Просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №344/9840/17 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 – 637 292,20 грн заборгованості за договором побутового підряду від 08.08.2015 року станом на 13.07.2017 року, яка складається з: 52940,00 грн - основний борг (попередня оплата); 581 281,20 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 3071,00 грн - три відсотки річних від простроченої суми, а також 2000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу задоволено. 
Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №344/9840/17 виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором побутового підряду від 08.08.2015 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що йому не було відомо про розгляд даної цивільної справи, про винесене судом рішення та про прийняття судом оскаржуваної ухвали. 
Посилається на те, що з початку 2017 року офіційно працевлаштувався в Швейцарській Конфедерації, де і по даний час працює та фактично проживає.Через перебування в Україні хворої матері, скаржник час від часу приїжджає до неї в Україну. 
В період розгляду судом подання приватного виконавця Витвицького В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та винесення судом оскаржуваної ухвали перебував за межами території України. Йому не було вручено повістки про виклик до суду, ні в період розгляду позову про стягнення заборгованості, ні в період винесення судом оскаржуваної ухвали. Також зазначив, що йому не було відомо про відкрите виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення суду, а матеріали справи не містять жодного документу про отримання ним документів виконавчого провадження .
16.01.2026 року скаржник хотів виїхати на роботу в Швейцарську Конфедерацію, однак на кордоні України працівники державної прикордонної служби України не пропустили його та вручили рішення про відмову в перетині державного кордону України.
Зазначає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Приватним виконавцем не доведено ухилення його від виконання судового рішення. Наявність викликів приватного виконавця без доказів їх отримання боржником, не можуть підтверджувати хоча б обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3  підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та заявник приватний виконавець Витвицький В.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи подання приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, суд першої інстанції виходив з того, що виконавцем здійснені всі ймовірні та належні заходи забезпечення виконання рішення суду в примусовому порядку, а також встановлено факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду, тому дійшов висновку про задоволення подання та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника на строк до повного виконання ним відповідного судового рішення.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. перебуває виконавчий лист № 344/9840/17, виданий 14 січня 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 – 637 292, 20 грн заборгованості за договором побутового підряду від 08.08.2015 року станом на 13.07.2017 року, яка складається з: 52940,00 грн - основний борг (попередня оплата); 581281,20 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 3071,00 грн - три відсотки річних від простроченої суми, а також 2000 грн моральної шкоди.
25.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. відкрито виконавче провадження № 62889997 з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 січня 2019 року. 
Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження №62889997 було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. 
Постанову про відкриття виконавчого провадження №62889997, пам`ятку про його права та обов`язки, а також виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 09.09.2020 року о 10:00 год за адресою: АДРЕСА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.
24.10.2020 року, 04.08.2021 року, 12.03.2024 року боржнику повторно було направлено виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 02.11.2020 року о 10:00 год, 11.08.2021 року о 10:00 год. 22.03.2024 року о 12:00 год за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. з приводу виконання рішення суду. 
Боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідю №11507 від 01.09.2020 року Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області.
26.08.2020 року № 62889997 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 в межах суми 703422,34 грн, що підтверджується постановою приватного виконацвця про арешт майна боржника. 
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за боржником зареєстровано домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке перебуває в іпотеці у ТОВ Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», іншого нерухомого майна на яке можна звернути стягнення не зареєстровано. 
Відповідно до відповідей з Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 16.09.2020 року № Вих-04/3942-20, Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.03.2024 року № ПЗ/1/1613-24 майно на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості за виконавчим документом відсутнє. 
Згідно відповіді №31/28/1-1055 від 25.03.2024 року з Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за боржником зареєстровано транспортні засоби: - автомобіль марки ГАЗ 24 А8533ІВ, дата реєстрації 01.03.1995 року; - причіп марки NIEWIADOW, D2026HT, номерний знак НОМЕР_1 , дата реєстрації 10.03.2007р року; - автомобіль марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 24.01.2008 року.
Постановою про розшук майна боржника від 09.09.2020 року № 62889997 вищевказані транспортні засоби оголошено у розшук. 
Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України від 11.06.2025 року боржник не працює, доходів не має.
Згідно відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.03.2024 року боржник ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України. 

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» .
За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до частини 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.
Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.
Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання
При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. перебуває виконавче провадження №62889997 з примусового виконання виконавчого листа № 344/9840/17, виданого 14 січня 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 – 637 292, 20 грн.
Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. від 25.08.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62889997.
Відповідно до ч. 5 статті 26 «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27цього Закону
Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2020 року, пам`ятка про права та обов`язки боржника, а також виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 09.09.2020 року о 10:00 год. за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. направлялася боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень.
А відтак, боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 
В подальшому приватний виконавець 24.10.2020 року, 04.08.2021 року, 12.03.2024 року боржнику повторно направляв виклики з вимогою з`явитись з приводу виконання рішення суду, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження,які були досліджені судом апеляційної інстанції. 
Постановою приватного виконавця від 26.08.2020 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 в межах суми 703422,34 грн, що підтверджується постановою приватного виконавця про арешт майна боржника. 
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за боржником зареєстровано домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке перебуває в іпотеці у ТОВ Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», іншого нерухомого майна на, яке можна звернути стягнення не зареєстровано. 
За боржником зареєстровано транспортні засоби: - автомобіль марки ГАЗ 24 А8533ІВ, дата реєстрації 01.03.1995 року; - причіп марки NIEWIADOW, D2026HT, номерний знак НОМЕР_1 , дата реєстрації 10.03.2007р року; - автомобіль марки ВАЗ 210994-20, номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 24.01.2008 року, що підтверджується інформацією Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області №31/28/1-1055 від 25.03.2024 року.
Вищевказані транспортні засоби оголошено у розшук, що підтверджується постановою про розшук майна боржника від 09.09.2020 року № 62889997.
Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України від 11.06.2025 року боржник не працює, доходів не має.
Як встановлено судом, з серпня 2022 року боржник отримує пенсію.
З відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.03.2024 року вбачається, що боржник з дня відкриття виконавчого провадження до березня 2024 року неодноразово виїжджав за межі України.
Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції для повного всестороннього розгляду справи, перевірки доводів апеляційної скарги було задоволено клопотання представника скаржника Бойчука Я.В. про долучення до матеріалів справи копії трудового договору боржника, та витребувано у приватного виконавця належно завірені копії матеріалів виконавчого провадження. 
З наданих до суду копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 05.04.2023 року боржник ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця з заявою в якій зазначив, що на виконанні приватного виконавця Витвицького В.В. перебуває виконавче провадження №62889997 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 637 292 грн та моральної шкоди в розмірі 2 000 грн та просив зняти арешт, який було накладено в рамках даного виконавчого провадження, з рахунку, який використовується ним для отримання пенсії. До заяви боржником було надано виписку з банку з даного карткового рахунку, копію пенсійного посвідчення.
Постановою про зняття арешту від 06.04.2023 року було знято арешт з карткового рахунку НОМЕР_5 , який використовується боржником для отримання пенсії.
29.05.2023 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до приватного виконавця та просив надати йому можливість здійснювати видаткові операції у розмірі двох мінімальних зарплат на місяць з поточного рахунку НОМЕР_5 .
Постановою про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника для здійснення видаткових операцій від 01.06.2023 року поточний рахунок НОМЕР_5 визначено для здійснення видаткових операцій на суму, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальних заробітних плат та становить 13 400 грн.
10 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до приватного виконавця та просив надати йому можливість здійснювати видаткові операції у розмірі двох мінімальних зарплат на місяць з поточного рахунку НОМЕР_6 .
Постановою про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника для здійснення видаткових операцій від 18.09.2023 року поточний рахунок НОМЕР_6 визначено для здійснення видаткових операцій на суму, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальних заробітних плат та становить 13 400 грн.
Заперечуючи проти тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_2 пояснив, що з початку 2017 року офіційно працевлаштувався в Швейцарській Конфедерації, де і по даний час працює та фактично проживає, на підтвердження чого надав посвідченнями про право на тимчасове проживання, видане 12.11.2022 року, копію трудового договору з від 25.08.2025 року.
Разом з тим, скаржником не надано суду доказів того, що постійним місцем проживання скаржника з 2017 року є Швейцарська Конфедерація. Суду надано докази його тимчасового перебування у даній країні з 12.11.2022 року по 15.12.2026 року, як особи, яка потребує захисту. Суду не надано доказів того, що скаржник з 2017 року працює за межами України. Суду надано копію трудового договору про його працевлаштування з 25.08.2025 року. Разом з тим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 вживав заходи щодо погашення заборгованості, визначеної судовим рішенням з серпня 2020 року, суду не надано.
Колегія суддів вважає, що факт працевлаштування боржника за кордоном не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язання за рішенням суду, а навпаки свідчить про те, що боржник, крім пенсії, яку отримує в Україні має інші доходи. 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що боржник ОСОБА_2 був обізнаний про відкриття виконавчого провадження №62889997 та про те, що дане виконавче провадження перебуває на виконанні. Тому доводи апеляційної скарги про те, що скаржнику не було відомо про відкрите виконавче провадження, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. Посилання ОСОБА_2 на те, що він не писав вказані вище заяви до приватного виконавця, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджені належними доказами, крім того до заяви було додано копію пенсійного посвідчення та довідку з Приватбанку про рух коштів ОСОБА_2 , яка може бути надана банком тільки користувачу рахунку. 
З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме, до виконавця не прибув, не надав своєчасно у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та пояснень стосовно причин невиконання рішення не надав, а виконавець зі свого боку вчинив всі дії передбачені законом, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України та вчинення інших дій передбаченим Законом.
Додатково апеляційний суд зазначає, що у відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга № 66485/01, §§ 78-82).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права позивача (стягувача) на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено частиною 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.
ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення статті 6 Конвенції, зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін, а тому виконання рішення, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» («Горнсбі проти Греції»).
Окрім того, існування боргу, який підтверджений остаточним судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення постановлено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату цього боргу і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції, а відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, ухваленого на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справах: «Агрокомплекс проти України», «Іванов проти України»).
Водночас свобода пересування особи гарантована статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до положень частини 2 якої кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, частиною 3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення суду від 26 листопада 2009 року) ЄСПЛ підсумував принципи, з урахуванням яких має відбуватися оцінка правомірності вжиття заходів щодо обмеження свободи пересування особи у зв`язку з неоплаченими боргами, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, бути пропорційним меті його застосування, тобто знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом.
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.
При цьому у пункті 49 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів. Аналогічні висновки викладені у рішенні ЄСПЛ від 13 листопада 2003 року у справі «Напияло проти Хорватії» (п. п. 78-82).
Стаття 2 Протоколу № 4 до Конвенції дозволяє втручатися у здійснення особою права на свободу вільного пересування лише у відповідності із законом і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.
Тобто, для втручання у право боржника на свободу вільного пересування необхідно дотриматися розумного балансу (пропорційності) між правами боржника щодо вільного пересування та правами стягувача на остаточне виконання судового рішення і його правами на борг як на його майно.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 760/1293/17 (провадження № 61-11718св19).
Крім того, обмеження у праві виїзді за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.
Доводи апеляційної скарги про неповідомлення судом ОСОБА_2 про розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Тобто повідомлення та участь боржника при розгляді даного подання є необов`язковою, а тому судом не було порушено права боржника на доступ до суду при розгляді подання приватного виконавця.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 20 березня 2026 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева