КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року м. Київ справа №640/34204/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (відповідач - 1), Київської міської прокуратури (відповідач - 2), П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (відповідач -3), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 4 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації прокурором Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Київської міської прокуратури №2772к від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва з 21 жовтня 2021 року;
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора призначити новий час та дату складання відповідного іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки для прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва ОСОБА_1 ;
- стягнути з Київської міської прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 жовтня 2021 року.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 17.05.2002 по 19.10.2021 безперервно працював в органах прокуратури України на різних посадах, в т.ч., станом на день звільнення - на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва. На виконання вимог п.п. 1 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІX в межах граничного строку подання відповідної заяви 11.10.2019 позивач подав заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію. При складанні тесту на загальні здібності та навички позивачем отримано 91 бал (при прохідному 93 бали). Не погоджуючись з результатами складання тесту на загальні здібності та навички, оскільки через неналежний інструктаж, поганого самопочуття та технічних несправностей, які мали місце під час проходження тестування з використанням комп`ютерної техніки, позивачем подано заяву до голови Третьої кадрової комісії про скасування результатів другого етапу тестування на загальні здібності та навички та надання можливості повторного складання позивачем відповідного тесту. Третьою кадровою комісією прийнято процедурне рішення про задоволення звернення позивача та внесення його до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. У подальшому, наказом виконуючого обов`язки Генерального прокурора №236 від 16.07.2021 ліквідовано Третю кадрову комісію. Натомість 22.07.2020 Генеральним прокурором підписано наказ №239 «Про створення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)». Членами П`ятнадцятої кадрової комісії було переглянуто рішення Третьої кадрової комісії, у тому числі, враховано протокол Третьої кадрової комісії щодо набрання позивачем меншої кількості балів (91 - бал) та прийнято рішення №4 від 13.09.2021 про неуспішне проходження прокурором Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва ОСОБА_1 атестації. Так як головою П`ятнадцятої кадрової комісії був начальник відділу організації діяльності з протидії протиправному втручанню у господарську та інвестиційну діяльність Департаменту кримінально-правової політики та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 та заодно підлеглий начальника Департаменту кримінально-правової політики та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , то це, на думку позивача, могло вплинути на рішення П`ятнадцятої кадрової комісії відносно позивача. П`ятнадцятою кадровою комісією проігноровано більш пізніший за датою протокол Третьої кадрової комісії, в якому зафіксовано процедурне рішення комісії, яким ОСОБА_1 виключено зі списку осіб, які 09.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та яким внесено позивача до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Крім того, на думку позивача, оскільки П`ятнадцята кадрова комісія не приймала в позивача іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки 09.11.2020, а тому не мала права ставити під сумнів законність прийнятого рішення стосовно позивача. Позивач вважає, що вказане рішення про неуспішне проходження позивачем як прокурором Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва атестації, що прийняте П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), є індивідуальним актом, не відповідає вимогам, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а тому повинно бути визнано судом протиправним та скасованим, а трудові права позивача поновлені. Позивач наполягає на факті недодержання належного правового процесу Офісом генерального прокурора та П`ятнадцятою кадровою комісією під час ліквідації Третьої кадрової комісії, передачі питання атестації позивача до П`ятнадцятої кадрової комісії та прийняття спірного рішення про неуспішне проходження позивачем атестації, а також відсутність незалежності членів кадрової комісії зробило можливим свавільне порушення конституційних прав позивача, яке, на думку позивача, виразилось у неможливості останньому повторно пройти атестацію. 
20.12.2021 позивачем були подані до суду додаткові пояснення, згідно яких останній вважає грубо порушені його трудові гарантії щодо обов`язкового персонального письмового попередження не пізніше, ніж за два місяці про наступне вивільнення, і що відповідач 2 невірно зазначив правову підставу для звільнення позивача та невірно застосував норми матеріального закону №113-ІХ в редакції станом на 15.06.2021, які не підлягають застосуванню, оскільки не регулюють спірні правовідносини, а вичерпний перелік правових підстав для звільнення прокурора передбачений ст. 51 спеціального Закону України «Про прокуратуру», серед яких підстава «неуспішне проходження атестації» - відсутня. Крім того, позивач зазначає, що у наказі про його звільнення відсутня конкретна підстава звільнення. Позивач наголошує, що факт ліквідації чи реорганізації Київської місцевої прокуратури №3 відсутній, а насправді відбулося лише перейменування на Деснянську окружну прокуратуру м. Києва. Оскільки факт ліквідації або реорганізації органу прокуратури не настав, у зв`язку з цим і не настали правові підстави для звільнення позивача згідно п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». Також, оскільки у позивача виникло нове право на отримання нової дати та часу повторного проходження другого етапу атестації, а відповідач 3 прийняв незаконне рішення, коли процес проходження атестації позивачем ще не був завершений. Більше того, позивач наголошує, що саме рішення про неуспішне проходження атестації відповідач 3 прийняв неповноважним складом, оскільки у голосуванні брали участь три з п`яти присутніх членів через заявлені відводи голови та секретаря кадрової комісії, які були задоволені. Крім того, рішення кадрової комісії не містить належної мотивації. Також, П`ятнадцята кадрова комісія фактично здійснила перегляд у не передбачений процесуальними нормами спосіб рішень Третьої кадрової комісії, ухвалених, на думку позивача, у законний спосіб, перевищуючи свої повноваження, у протизаконний спосіб допустила переоцінку фактів і обставин, які вже були оцінені іншою кадровою комісією та очікували свого виконання.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/34204/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2022 клопотання Офісу Генерального прокурора про розгляд справи в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження задоволено та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Крім того, 14.02.2022 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке задоволено протокольною ухвалою суду. 
22.11.2022 відповідачем 1 було надано суду пояснення та додаткові документи з приводу витребуваних доказів.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи передано на розгляд судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 адміністративну справу №640/34204/21 прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., за правилами загального позовного провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи спочатку, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 26.11.2025 об 11:30 год. 
24.11.2025 представником позивача подано заяву, в якій останній просить суд закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті, черговий розгляд справи проводити за його відсутності.
Черговий розгляд справи в підготовчому судовому засіданні призначено на 24.12.2025 о 12:00 год.
Представниками відповідача 1 та відповідача 2 подані заяви від 24.12.2025, в яких просять суд закрити підготовче провадження у справі №640/34204/21.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 задоволено заяву представника позивача про закриття підготовчого провадження, вирішено закрити підготовче провадження у справі №640/34204/21, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 04.02.2025 о 13:00 год. в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 а, 1-й під`їзд, 4-й поверх). 
У судове засідання 04.02.2026 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, свої правові позиції підтримали.
Здійснюючи розгляд справи у судовому засіданні на обговорення судом поставлено питання щодо продовження розгляду справи у порядку письмового провадження, стосовно чого сторони не заперечували.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 вирішено здійснювати подальший розгляд справи №640/34204/21 у порядку письмового провадження.
В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву відповідача 1 - Офісу Генерального прокурора, згідно якого відповідач 1 не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки порядок та умови атестації прокурорів є однаковими для всіх прокурорів та ґрунтуються на вимогах Закону № 113-ІХ, а тому процедура атестації була проведена без будь-яких дискримінаційних ознак. Проведення атестації прокурорів місцевих прокуратур здійснювалось за технічної та організаційної підтримки Міжнародної організації права розвитку (IDLO), проекту Європейського Союзу «PRAVO-JUSTIСЕ» (у співпраці з ТОВ «Сайметрікс Україна») та інших міжнародних партнерів. Крім того, результати анонімного тестування позивача відображено у відомості про результати тестування, у примітках до якої будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання цього іспиту відсутні. Згідно з Актом позапланової перевірки роботи інструменту «PSYMETRICS» та локального серверу від 04.11.2020 технічними фахівцями проведено позапланову перевірку через повідомлення респондентів про ймовірні збої в роботі інструменту. За результатами перевірки встановлено, що збоїв, в тому числі часових затримок у подачі запитань, не виявлено; збоїв, у тому числі часових затримок, в обробці відповідей не виявлено; порушень програмних кодів не виявлено; збоїв в налаштуванні інструменту на локальному сервері не виявлено; збоїв в роботі локального сервера при навантаженні не виявлено. Відповідач 1 наголошує, що третьою кадровою комісією приймалося процедурне, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) та про призначення нового часу (дати) складання цього іспиту без визначення конкретної дати. Рішення про неуспішне проходження атестації позивачем не було прийнято. Відповідач 1 зазначає, що за змістом п. 7 розділу І Порядку № 221 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Водночас, без вивчення матеріалів на підставі яких третьою кадровою комісією прийнято процедурне рішення, було неможливо вирішити питання про включення вказаних прокурорів до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. На підставі листа голови п`ятнадцятої кадрової комісії від 11.08.2021 № 06/3/2-3039 вн-21, матеріали атестації передано до п`ятнадцятої комісії. Згодом комісією встановлено, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрав 91 бал, що з урахуванням наказу Генерального прокурора від 07.10.2020 № 474, є менше затвердженого прохідного балу (93) для успішного складання іспиту. Відповідач вважає, що сам факт звернення ОСОБА_1 із заявою про незадовільний стан здоров`я та технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності. А наслідки отримання на цьому етапі атестації кількості балів, які є меншими за прохідний бал, прямо визначені вказаним Порядком, а не віднесені на розсуд кадрової комісії. На цій підставі п`ятнадцятою кадровою комісією одноголосно прийнято рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. Тому рішення комісії відповідає вимогам п. п. 13, 16, 17 розділ II Закону № 113-ІХ, п. 8 розділу І Порядку №221. 
В матеріалах справи наявна відповідь на відзив відповідача 1 - Офісу Генерального прокурора, згідно якої позивач підтримав свою правову позицію, викладену у позові та додаткових поясненнях до позову, не погоджується з доводами відповідача 1 та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.
Також в матеріалах справи наявний відзив відповідача 2 - Київської міської прокуратури, згідно якого відповідач 2 заперечував проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Свою правову позицію мотивував тим, що ОСОБА_4 11.10.2019 подав Генеральному прокурору заяву про намір пройти атестацію, відповідно до якої, зокрема, підтвердив факт усвідомлення, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченої Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим наказом Генерального прокурора, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №113-IX від 19.09.2019, його буде звільнено з посади прокурора. Так, наказом Генерального прокурора №2ш від 17.02.2021, який набрав чинності 15.03.2021, у зв`язку з утворенням з 15.03.2021 окружних прокуратур і припиненням діяльності місцевих прокуратур, місцеві прокуратури м. Києва виключено зі структури та штатних розписів Київської міської прокуратури. Цим же наказом в структурі та штатних розписах Київської міської прокуратури встановлені окружні прокуратури та затверджено структуру та штатну чисельність Київської міської прокуратури, яка була введена з 15.03.2021. Станом на 15.03.2021 до Київської міської прокуратури не надійшло рішення як про успішне проходження позивачем атестації, так і про неуспішне її проходження, у зв`язку з чим наказом керівника Київської міської прокуратури №777к від 15.03.2021 ОСОБА_5 тимчасово було визначено робоче місце в Деснянській окружній прокуратурі міста Києва. Лише після надходження рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №4 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 , відповідно до положень підпункту 2 пункту 19 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №113-IX від 19.09.2019, керівником Київської міської прокуратури видано наказ №2772к від 19.10.2021 про звільнення позивача з посади з 20.10.2021. На думку позивача, оскільки наказ №2772к від 19.10.2021 про звільнення позивача з посади виданий на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, позовні вимоги позивача щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними, задоволенню також не підлягають.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши доводи сторін та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
3 17.05.2002 по 19.10.2021 ОСОБА_1 був працевлаштований в органах прокуратури України.
З 17.03.2017 по день звільнення - на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва.
На виконання вимог п.п. 1 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-1X, позивачем 11.10.2019 подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію.
09.11.2020 при складанні тесту на загальні здібності та навички ОСОБА_1 отримано 91 бал (при прохідному 93 бали).
09.11.2020 третьою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) сформовано перелік (список) прокурорів, які під час здачі іспиту 9 листопада 2020 року у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрали менше 93 балів.
Не погоджуючись з результатами складання тесту на загальні здібності та навички через неналежний інструктаж, погане самопочуття та технічні несправності, які мали місце під час проходження тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, позивачем подано заяву до голови третьої кадрової комісії про скасування результатів другого етапу тестування на загальні здібності і навички та надання йому можливості повторного складання відповідного тесту.
20.11.2020 на засіданні третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято процедурне рішення про задоволення звернення позивача та внесення ОСОБА_1 до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки без визначеної дати, про що внесено відомості до Протоколу №є12 вищенаведеної комісії. 
22.07.2020 Генеральним прокурором підписано наказ №239 «Про створення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)».
Наказом виконуючого обов`язків Генерального прокурора №236 від 16.07.2021 визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора №424 від 10.09.2020, яким створено третю кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
Наказом Генерального прокурора №2ш від 17.02.2021 утворені з 15.03.2021 окружні прокуратури і припинена діяльність місцевих прокуратур.
У зв`язку з відсутністю рішення кадрової комісії про проходження атестації позивачем, наказом керівника Київської міської прокуратури №777к від 15.03.2021 ОСОБА_5 тимчасово було визначено робоче місце в Деснянській окружній прокуратурі міста Києва.
П`ятнадцята кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийняла рішення №4 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 , який набрав 91 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту.
В наступному, відповідно до положень підпункту 2 пункту 19 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №113-IX від 19.09.2019 на підставі наказу керівника Київської міської прокуратури видано наказ №2772к від 19.10.2021 було звільнено ОСОБА_1 з посади з 20.10.2021.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, з урахуванням дії норми закону у часі, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.
Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно із ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до ст. 38, 43 Конституції України громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування.
Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення також закріплені у ст. ст. 2,5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Відповідно до ст. 222 КЗпП України, особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.
Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена ст. 16 Закону України «Про прокуратуру», є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру», прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019 (далі - Закон № 113-ІХ), який оприлюднено в газеті «Голос України» 24.09.2019 № 182 та в ряді інших видань, запроваджено реформування системи органів прокуратури.
Зокрема, згідно з п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).
За приписами п. 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Конституційний Суд України у рішенні від 08.07.2003 № 15-рп/2003 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців» (справа про атестацію державних службовців) зазначив, що «атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок. Вона передбачена ч. 6 ст. 96 Кодексу законів про працю України, положення якого поширюються і на державних службовців з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу». Згідно з цією нормою атестацію можуть проводити власник або уповноважений ним орган. Такими органами відповідно до законодавства України є, зокрема, всі органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Атестація окремих категорій державних службовців передбачена й іншими законами України, зокрема «Про державну податкову службу в Україні» (ст. 15), «Про прокуратуру» (ст. 46), «Про статус суддів» (глава VІІ)» (абз. 5 пп. 5.1 п. 5 мотивувальної частини).
Пунктом 10 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації.
Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації, який 03.10.2019 затверджено наказом Генерального прокурора № 221 (далі - Порядок № 221) та в установленому порядку 04.10.2019 оприлюднено на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.
Пунктом 9 розділу І Порядку № 221 передбачено, що атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.
Згідно з п. 10 розділу І Порядку № 221 заява, вказана у п. 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.
Порядок роботи кадрових комісій (далі - комісія), що здійснюють свої повноваження на підставі пункту 11, підпункту 7 пункту 22 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", Закону України "Про прокуратуру", визначається Порядком роботи кадрових комісії, затвердженої Наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 (далі - порядок №233) та іншими нормативними актами.
Судом встановлено, що наказом Генерального прокурора від 15.11.2021 № 357 визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 22.07.2021 № 239 «Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). 
Щодо позиції позивача, що П`ятнадцята кадрова комісія не є уповноваженим органом щодо прийняття рішення відносно позивача та прийняття спірного рішення неповноважним складом комісії, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 11 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур, утворення, визначення складу, періоду та порядку роботи яких, здійснюється Генеральним прокурором.
Суд звертає увагу, що повноваження кадрових комісій Офісу Генерального прокурора та обласних прокуратур стосовно прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних та місцевих прокуратур Законом не розмежовано, у зв`язку з чим це питання урегульовано наказом Генерального прокурора від 19.02.2020 № 102.
Згідно зазначеного наказу п. 2 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації доповнено третім абзацом, відповідно до якого проведення атестацій прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - кадрові комісії обласних прокуратур.
Кадрові комісії Офісу Генерального прокурора та обласних прокуратур утворюються як органи забезпечення проведення атестації прокурорів (пп. 7 п. 22 розділу II Закону № 113-ІХ).
Оскільки, усі кадрові комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур наділені однаковими повноваженнями та не обмежені у прийнятті рішень в часі, тому правова позиція позивача про те, що П`ятнадцята кадрова комісія не уповноважена приймати рішення щодо проходження атестації ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження. 
Як встановлено судом, проведення першого та другого етапів атестації прокурорів місцевих прокуратур забезпечували перша, друга, третя та четверта кадрові комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створені наказами Генерального прокурора від 10.09.2020 №№ 422, 423, 424, 425. Вказаними кадровими комісіями приймалися процедурні, а не остаточні (про успішне/неуспішне проходження атестації) рішення про виключення 479 прокурорів із переліку прокурорів, які неуспішно склали іспит на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та про призначення нового часу (дати) складання іспиту без визначення конкретної дати.
Також, наказом Генерального прокурора від 16.07.2021 № 236 визнано такими, що втратили чинність накази Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422, 423, 424, 425 про створення першої, другої, третьої, четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
Наказом Генерального прокурора від 16.07.2021 № 239 створено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
Відповідно до п. 14 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ, графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія.
Згідно з п. 2 розділу IІІ Порядку № 221 кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб- сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Виходячи з аналізу зазначених вище норм, в тому числі Закон № 113-ІХ не містить вимог щодо розподілу повноважень між кадровими комісіями перед проведенням другого етапу атестації, тому суд відхиляє доводи позову з цього приводу.
Для здійснення повноважень, передбачених абзацами другим і третім пункту 2 цього Порядку, утворюються комісії у складі шести осіб, з яких не менше трьох - особи, делеговані міжнародними і неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями. Членами комісії можуть бути особи, які є політично нейтральними, мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет, а також стаж роботи в галузі права (п. 3 Порядку №233).
Комісія правомочна ухвалювати рішення, здійснювати інші повноваження, якщо на її засіданні присутня більшість членів комісії (п. 8 Порядку №233).
Відповідно до п. 12 Порядку роботи кадрових комісій рішення комісії, крім зазначених в абзаці 2 цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії.
Так, як вбачається із Протоколу №11 засідання п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 у питанні третьому порядку денного про включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 голосували «за» - 0,. «проти» - 5 членів кадрової комісії. 
Також на даному засіданні комісії вирішено ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації прокурорами згідно з переліком №1 до цього протоколу. Голосували «за» - одноголосно. 
Посилання позивача на те, що рішення відносно нього на засіданні комісії приймалося лише трьома членами з присутніх 5 не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається із зазначеного вище протоколу №11 від 13.09.2021 (а.с.116, том 2), самовідвід деяких членів комісії мав місце лише при розгляді питань про неуспішне проходження атестації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не стосувався питання про неуспішне проходження атестації позивачем - ОСОБА_1 .
Отже, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято комісією у повноважному складі та в межах наданих їй повноважень. Комісію створено відповідно до Наказу Генерального прокурора № 239 від 16.07.2021, а під час здійснення своїх повноважень комісія керувалася вимогами Порядку № 221 і Порядку № 233 та Законом України № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», що свідчить про належну правову підставу та дотримання встановленої процедури прийняття рішення.
Щодо порушення П`ятнадцятою кадровою комісією встановленої законом процедури прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію. Наслідки отримання на цьому етапі атестації кількості балів, які є меншими за прохідний бал, прямо визначені вказаним Порядком, а не віднесені на розсуд кадрової комісії.
За приписами п. 17 розділу II Закону № 113-ІХ та п. 7 розділу І Порядку № 221, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, забороняється.
Підстав для повторного проходження позивачем тестування п`ятнадцятою кадровою комісією не встановлено.
Так, Верховний Суд у справі № 160/6596/20 зазначив, що необґрунтованими є доводи скаржника щодо поганого самопочуття під час проведення тестування, оскільки судами попередніх інстанцій не встановлено та в матеріалах справи відсутні докази того, що на час складання іспиту позивач перебувала в хворобливому стані, що як наслідок могло вплинути на результат тестування.
Відповідно до п. 12 Порядку роботи кадрових комісій рішення комісії, крім зазначених в абзаці 2 цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати «за» чи «проти» рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії. Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.
Враховуючи викладене п`ятнадцятою кадровою комісією, відповідно до вимог п. п. 13, 16, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, п. 6 розділу І, п. п. 5, 6 розділу III Порядку № 221, одноголосно прийнято законне та обґрунтоване рішення від 13.09.2021 № 4 про неуспішне проходження позивачем атестації.
Зазначене рішення кадрової комісії прийнято уповноваженим органом, на підставі та у спосіб, визначених вказаними нормами Закону № 113-IX та Порядку № 221, зокрема, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії та підстави його прийняття. Також в рішенні наявне його обґрунтування - набрання позивачем за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, 91 бал, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту.
Отже, рішення комісії відповідає вимогам п. п. 16, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, п. 8 розділу І Порядку №221 та не потребує іншого обґрунтування та мотивування, рішення складено відповідно до форми, передбаченої у Додатку 1 (Форми типових рішень ) Порядку проходження прокурорами атестації №221 від 03.10.2019, а нормативне регулювання не передбачає обов`язку комісії наводити розширене мотивування поза межами встановленої форми. Відтак, покликання позивача на недостатність мотивування рішення комісії про неуспішне проходження позивачем атестації є необґрунтованим.
Згідно з п. 12 Порядку № 233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі, процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати "за" чи "проти" рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії. За рішення про витребування для вивчення матеріалів атестації члени комісії проголосували одноголосно.
Таким чином П`ятнадцята кадрова комісія вивчила матеріали атестації позивача та прийняла у межах своїх повноважень законне і обґрунтоване рішення про неуспішне проходження ним атестації.
Суд не приймає доводи позивача стосовно суб`єктивного впливу на роботу П`ятнадцятої кадрової комісії щодо прийняття спірного рішення щодо ОСОБА_1 зі сторони начальника Департаменту кримінально-правової політики та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора Бонюка О.П. чи голови П`ятнадцятої кадрової комісії - Марущенка Є.Г. 
Факт того, що дані особи мали відношення до Адвокатського об`єднання «Бонюк і партнери» не свідчить про їх втручання у роботу комісії та, як результат, винесення незаконних рішень. 
Доказів протилежного позивачем до суду не надано.
Стосовно неправомірного, на думку позивача, звернення голови П`ятнадцятої кадрової комісії - Марущенка Є.Г. для отримання матеріалів, на підставі яких першою-четвертою кадровими комісіями обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийняті рішення щодо призначення нового часу (дати) іспиту для 479 прокурорів місцевих прокуратур замість організації проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, суд зазначає слідуюче.
Судом встановлено, що звернення голови П`ятнадцятої кадрової комісії - Марущенка Є.Г. від 11.08.2021 № 06/3/2-3039вн-21, щодо передання матеріалів атестації (відомості, протоколи, заяви тощо) першої, другої, третьої та четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів стосовно прокурорів, щодо яких не прийнято рішення про неуспішне складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки було здійснено для вивчення матеріалів, на підставі яких першою - четвертою кадровими комісіями прийнято процедурне рішення про включення вказаних прокурорів до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. 
Даний факт також підтверджується листом голови П`ятнадцятої кадрової комісії - Марущенка Є.Г. до начальника Департаменту кадрової роботи та державної служби Яновича С.В., отриманого адресатом 11.08.2021.
Як вбачається з матеріалів справи, Офісом Генерального прокурора передано до вказаної комісії актом приймання-передачі протоколів засідань третьої кадрової комісії, інших матеріалів атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 18.01.2021.
У подальшому, на засіданні п`ятнадцятої кадрової комісії розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо включення його до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Проте, комісією встановлено, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрав 91 бал, що з урахуванням наказу Генерального прокурора від 07.10.2020 № 474, є менше затвердженого прохідного балу (93) для успішного складання іспиту.
Згідно протоколу №11 засідання Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 19.11.2020 розглянуто заяву ОСОБА_8 про можливість вважати, що іспит не відбувся з технічних причин, а Апарін після здачі тесту звернувся до медичного працівника у зв`язку з поганим самопочуттям. Комісією прийнято процедурне рішення щодо можливості призначення для ОСОБА_1 нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. 
В матеріалах справи наявна заява позивача від 09.11.2020 про погане самопочуття та технічні збої на його комп`ютері та вимогою про повторне складання даного іспиту, яка була складена на ім`я Голови Третьої кадрової комісії після неуспішного складання тестування позивачем та отримання ним непрохідного балу (91). До заяви додано огляд медсестри.
Відповідно до Інформаційної довідки про вивчення питання щодо призначення нового часу (дати) складання іспиту на загальні здібності та навички для прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), виданої начальником Департаменту кримінально-правової політики та захисту інвестиції, кадровими комісіями приймалися процедурні, а не остаточні (про успішне/неуспішне проходження атестації) рішення про виключення 479 прокурорів із переліку прокурорів, які неуспішно склали іспит, та про призначення нового часу (дати) складання іспиту без визначення конкретної дати. У доданому списку зазначених прокурорів значився і ОСОБА_1 . 
Щодо доводів позивача про відсутність підстав для звільнення у зв`язку з реорганізацією, ліквідацією або скороченням кількості прокурорів, суд зазначає наступне.
В даному випадку юридичним фактом, що зумовлює звільнення позивача на підставі вищезазначеної норми є не закінчення процесу ліквідації чи реорганізації або завершення процедури скорочення чисельності прокурорів, а виключно наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.
Так, згідно п. 17 розділу II Закону №113-ІХ, п. п. 7, 8 розділу І Порядку № 221 кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, крім випадків її проходження прокурорами та слідчими органів прокуратури, зазначеними в підпункті 3 пункту 7 цього розділу, забороняється.
Крім того, кадрові комісії створені на час атестації прокурорів та їх діяльність має тимчасовий характер.
Суд критично ставиться до доводів позивача про його необізнаність щодо основних підстав майбутнього звільнення, оскільки, у заяві про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію від 11.10.2019, підписаній позивачем власноручно, останній зазначив (дослівно): «З умовами та процедурами проведення атестації, визначеними у Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженому наказом Генерального прокурора (далі - Порядок), ознайомлений та погоджуюся.
Зокрема, підтверджую, що я усвідомлюю та погоджуюся, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону, мене буде звільнено з посади прокурора».
Отже, позивач фактично погодився зі встановленими умовами та правилами щодо переведення на посаду та проведення атестації.
Таким чином, правові норми Закону № 113-ІХ, які передбачають умови звільнення прокурорів, свідчить про те, що прокурори були ознайомлені з процедурою атестації і настанням наслідків у випадку непроходження чи проходження атестації, і могли співставляти свою поведінку згідно з ними. 
Рішенням №4 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 позивача не допущено до проходження наступного етапу атестації - співбесіди та визнано позивача таким, що припиняє участь в атестації, з огляду на те, що за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав 91 бал, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту. З огляду на вказане, позивач визнаний таким, що неуспішно пройшов атестацію.
З вищевикладеного вбачається, що рішення відповідача про недопущення його до співбесіди, а також припинення участі в атестації, наслідком чого є визнання позивача таким, що неуспішно пройшов атестацію, є законним та обґрунтованим, оскільки останній за результатом складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, а саме: 91 бал.
Щодо доводів позивача про порушення його загальних трудових гарантій та самої процедури звільнення. Так, позивач вважає, що про наступне вивільнення працівників позивача його мали персонально попередити не пізніше, ніж за два місяці. 
З даного приводу суд зазначає наступне.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 807/211/17, під час вирішення справ щодо звільнення публічних службовців, пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Така правова позиція Верховного Суду висловлювалась неодноразово та є усталеною.
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 32 КЗпП України переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус. Частиною 5 ст. 40 КЗпП України передбачено, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 цієї статті, а також особливості застосування до них положень ч. 2 цієї статті, ст. ст. 42, 42-1, ч. ч. 1-3 ст. 49-2, ст. 74, ч. 3 ст. 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.
Так, у постанові Верховного суду від 24.09.2021 у справі №160/6596/20, зроблено висновок: « 42 Порівнюючи співвідношення правових норм Закону №1697-VII і Закону № 113-ІХ, які визначають загальні підстави і умови, за яких можливе звільнення прокурорів, можна сказати, що вони не суперечать одна одній, кожна з них має відповідне застосування для врегулювання певного аспекту правовідносин.
43. Існування Закону №1697-VII та Закону № 113-ІХ, які претендують на застосування до спірних правовідносин, були прийняті в різний час. Так, Закон №1697-VII, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, прийнятий 14 жовтня 2014 року (набрав чинності 15 липня 2015 року), а Закон № 113-ІХ, положення якого передбачають реалізацію першочергових заходів із реформи органів прокуратури, прийнятий 19 вересня 2019 року (набрав чинності 25 вересня 2019 року, крім окремих його приписів, що не мають значення для цієї справи). Тобто, Закон № 113-ІХ який визначає способи і форми правового регулювання спірних правовідносин, набрав чинності у часі пізніше.
44. Оскільки, Закон № 113-ІХ визначає першочергові заходи із реформи органів прокуратури, то він є спеціальним законом до спірних правовідносин. А тому пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII, який визначає загальні підстави для звільнення, не є застосовним у розв`язанні спірних правовідносин щодо оскарження рішення атестаційної комісії, незгоди з результатами атестації та наказу про звільнення з посади прокурора за результатами такого рішення.
46. Використовуючи згаданий принцип верховенства права (правовладдя), можна зробити висновок, що до спірних правовідносин застосованим є пункт 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ, оскільки він передбачає процедуру атестації прокурорів і є спеціальним, прийнятий пізніше у часі, а отже, згідно правилу конкуренції правових норм, має перевагу над загальним Законом №1697-VII».
Частиною 5 ст. 51 Закону № 1697-VII визначено, що на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.
Таким чином, норми Законів № № 1697-VII, 113-ІХ, які визначають статус прокурорів, умови і підстави їх звільнення з посади, у тому числі з адміністративної посади, є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів, у тому числі КЗпП України.
Закон № 113-IX, в редакції чинній до 11.07.2021, визначав, зокрема, наслідки неуспішного проходження атестації, а саме звільнення з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ). Надалі Законом № 1554-IX від 15.06.2021, який набрав чинності 11.07.2021, до п. 19 Закону № 113-ІХ внесено зміни, згідно з якими прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав:
1) неподання прокурором чи слідчим органів прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;
2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації;
3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора чи слідчого органів прокуратури, який успішно пройшов атестацію;
4) ненадання прокурором чи слідчим органів прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.
Так, відповідно до наказу керівника Київської міської прокуратури О.О. Кіпер №277к від 19.10.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва та органів прокуратури у зв`язку з неуспішним проходженням атестації, на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури з 20 жовтня 2021 року. Підстава: рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №4 від 13.09.2021.
Враховуючи конституційний принцип незворотності дії закону у часі, наказ від 19.10.2021 № 2772к, виданий керівником Київської міської прокуратури із вірним посиланням на правову норму, передбачену пп. 2 п. 19 розділу ІІ Закону України № 113-ІХ, указавши при цьому підставу для її застосування, а саме: рішення П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 від 13.09.2021 № 4. 
Відтак, правова позиція позивача щодо відсутності в наказі про його звільнення конкретної підстави для такого звільнення не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.
За аналогічних підстав суд не приймає також і доводи позивача щодо порушення відповідачами принципу правової визначеності та, як результат, невірного застосування матеріального закону при звільненні позивача.
Таким чином, зазначений наказ керівника Київської міської прокуратури видано в межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначених чинним законодавством, і відповідає вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, а тому підстави для його скасування відсутні.
Щодо доводів позивача про його погане самопочуття, хворобливий стан у день проходження атестації, суд зазначає наступне.
Так, п`ятнадцятою кадровою комісією 13.09.2021 (протокол № 11) розглянуто заяву ОСОБА_1 про повторне проходження тестування з підстав незадовільного стану здоров`я та збоїв комп`ютерної техніки під час складання іспиту. 
У питанні третьому порядку денного засідання П`ятнадцятої кадрової комісії також розглядалась заява позивача, подана до Третьої кадрової комісії про повторне проходження тестування з підстав незадовільного стану здоров`я під час складання іспиту та некоректної роботи комп`ютерної техніки, на якій проводилось тестування. У протоколі №11 від 13.03.2021 зазначено наступне: «Згідно з відомості про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проходження тестування з боку ОСОБА_1 було завершено, під час проведення тестування звернень від ОСОБА_1 до робочої групи та членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, відповідно до п. 7 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, не складалися.
ОСОБА_1 з`явився на іспит і до початку тестування не подав до кадрової комісії заяву відповідно до п. 11 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, про перенесення дати іспиту у зв`язку із поважною причиною (незадовільний стан здоров`я).
Сам факт звернення прокурора із заявою про незадовільний стан здоров`я та технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності.
Відповідно до п. 17 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ та п. 7 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, забороняється». 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач під час проходження другого етапу атестації не повідомляв третю кадрову комісію про технічні збої комп`ютерної техніки або програмного забезпечення, будь-які інші поважні причини неможливості проходження ним тестування, в даному випадку, погіршення стану здоров`я, які є підставою для перенесення або призначення нового часу (дати) іспиту також були відсутні. Вказані результати зафіксовані у відомості про результати тестування, в якій ОСОБА_1 власноручно поставив підпис та не зазначив будь-яких зауважень у графі «Примітки» відомості. Даний висновок суду відповідає позиції Верховного суду у аналогічних правовідносинах. 
Так, у постанові Верховного Суду від 31.03.2023 у справі №420/23862/21 суд виснував: 
«Аналізуючи наведені положення законодавства у системному зв`язку колегія суддів зазначає також, що після кожного етапу атестації кадрова комісія приймає рішення. Зокрема щодо другого етапу атестації (складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки), то кадрова комісія (у цій справі такою була Четверта кадрова комісія) має ухвалити рішення: або про успішне проходження прокурором атестації або про неуспішне проходження прокурором атестації. Четверта кадрова комісія такого рішення (щодо позивачки) не ухвалила. Натомість ця [Четверта] кадрова комісія ухвалила рішення за заявою прокурора (ОСОБА_1 від 24 листопада 2020 року), яке, на думку колегії суддів, суперечило Порядку №221, тому що повторне складення іспиту можливе, коли про обставини, які впливають на його проходження, повідомлено до його початку або коли прокурор повідомив про них під час проходження іспиту (до його завершення).
У цій справі таких обставин не було. Тому протокольне рішення Четвертої кадрової комісії від 24 листопада 2020 року №11 (щодо позивачки) було свавільне і протиправне.
З метою продовження проходження атестації Перша-Четверта кадрові комісії були ліквідовані і утворена П`ятнадцята кадрова комісія, яка за своїми функціональним повноваженнями є правонаступником ліквідованих кадрових комісій.
З урахуванням того, що Четверта кадрова комісія за результатами іспиту позивачки не ухвалила рішення відповідно до пункту 8 розділу І Порядку № 221 (тобто про успішне або неуспішне проходження прокурором атестації), таке рішення ухвалила П`ятнадцята кадрова комісія, яке, на думку колегії суддів, відповідає вимогам Порядку № 221 і є правомірне.
Що стосується протокольного рішення Четвертої кадрової комісії від 24 листопада 2020 року №11 за наслідками розгляду заяви від 03 листопада 2020 року, то воно є процедурне, суперечило Порядку № 221 і є свавільним. Тому колегія суддів не бере його до уваги і вважає, що це рішення не є обов`язковим для П`ятнадцятої кадрової комісії. Крім того, доводи позивачки, викладені в заяві про допуск до повторного складення іспиту не є поважними і є надуманими, а доводи в частині роботи комп`ютерної техніки з перебоями не підтверджені жодними доказами.
Відповідно до матеріалів справи, згідно з відомостями про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проходження тестування з боку позивачки було завершено, під час проведення тестування звернень від позивачки до робочої групи та до членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних причин від членів комісії та прокурора, відповідно до пункту 7 розділу І Порядку №221 не складались.
Позивачка з`явилась на іспит і до початку тестування не подала до Кадрової комісії заяву, відповідно до пункту 11 розділу І Порядку №221 про перенесення дати іспиту у зв`язку із поважною причиною (незадовільний стан здоров`я).
Верховний Суд зазначає, що сам факт звернення прокурора із заявою про незадовільний стан здоров`я та технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності.
Колегія суддів вважає, що правова визначеність не може ґрунтуватися на нелегальному рішенні Четвертої кадрової комісії, яке, окрім того, є процедурним. Неправильними є також висновки судів попередніх інстанцій щодо розуміння правомірних очікувань, оскільки вони можуть ґрунтуватися лише на законі, тобто бути правомірними, а в цій справі очікування суперечать законодавству і обставинам справи.
Зважаючи на наведене, позаяк особа за наслідками складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрала 87 балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту, П`ятнадцята кадрова комісія, ухваливши спірне рішення, яке є предметом позову, діяла відповідно до наведених приписів Закону № 113-ІХ і Порядку № 221».
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом і в інших справах: 21.09.2021 у справі №160/6204/20; від 13.06.2023 у справі №640/3265/22; від 24.01.2023 у справі 160/21174/21; від 31.05.2023 у справі 240/39641/21; від 11.07.2023 у справі 400/11985/21.
Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних доказів на підтвердження доводів позивача про те, що саме під час складання іспиту його самопочуття погіршилось і таке погіршення мало наслідком неуспішне проходження атестації, до суду не надано.
Крім того, причини з яких позивач в ході складання іспиту не звернувся до будь-кого з членів комісії чи робочої групи, з огляду на погане самопочуття, яке за його доводами стало причиною неуспішного складання іспиту, суд також не повідомлено.
При цьому, суд наголошує, що в силу п. 7 Порядку № 221 призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту для прокурора можливе лише у випадку якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора.
Однак, як встановлено судом, тестування позивачем було завершено.
Стосовно неналежної роботи комп`ютерної техніки під час проходження іспиту. 
Так, згідно з Актом позапланової перевірки роботи інструменту «PSYMETRICS» та локального серверу від 04.11.2020 технічними фахівцями проведено позапланову перевірку через повідомлення респондентів про ймовірні збої в роботі інструменту.
За результатами перевірки встановлено, що збоїв, в тому числі часових затримок, у подачі запитань не виявлено; збоїв, у тому числі часових затримок, в обробці відповідей не виявлено; порушень програмних кодів не виявлено; збоїв в налаштуванні інструменту на локальному сервері не виявлено; збоїв в роботі локального сервера при навантаження не виявлено.
Крім того, проведення атестації прокурорів місцевих прокуратур здійснювалась за технічної та організаційної підтримки Міжнародної організації права розвитку (IDLO), проекту Європейського Союзу «PRAVO-JUSTIСЕ» (у співпраці з ТОВ «Сайметрікс Україна») та інших міжнародних партнерів.
Відповідно до листа ТОВ «Сайметрікс-Україна» від 18.11.2020 № 10/1120 інструмент «PSYMETRICS» тести створені у відповідності до вимог та процедур International Test Comission та пройшли перевірку надійності та валідності на репрезентативній українській вибірці. Всього у дослідженнях валідності та надійності прийняло участь 1224 респондента різних вікових груп, різних професій та рівнів освіти. Крім того, діагностичні норми тестів було спеціально адаптовано для професійної групи «Юриспруденція та правоохоронний сектор» на високо репрезентативній професійній вибірці більше 4000 осіб, що дозволило максимально точно оцінювати та диференціювати рівень здібностей респондентів саме цієї професійної групи. Станом на 18.11.2020 за допомогою Інструменту було проведено оцінювання (тестування) більше 15000 осіб, в тому числі кандидатів в судді Верховного Суду та суддів Вищого антикорупційного суду. Отримані результати проведених досліджень свідчать, що за основними показниками надійності та валідності тести повністю відповідають існуючим психометричним стандартам (нормам). Тести мають хорошу ретестову надійність, внутрішню узгодженість, а також конструктивну валідність.
Згідно з «Процедурними нормами проведення тестування в межах автоматизованого інструменту вимірювання психологічних та інших характеристик особистості «PSYMETRICS», затверджених директором ТОВ «Сайметрікс-Україна» 18.12.2018, абстрактно-логічний тест призначений для оцінки (вимірювання) рівня загального інтелекту, вербальний тест призначений для оцінки (вимірювання) рівня вербального інтелекту.
Інструмент «PSYMETRICS» - це програмне забезпечення, призначене для вимірювання психологічних та інших характеристик особистості, в систему якого закладено методики оцінювання (тестування) інтелекту (в даному випадку, абстрактно-логічного та вербального), що в своїй сукупності складаються з питань різних рівнів складності та варіантів відповідей на кожне, вірну відповідь на кожне запитання, кількість балів за кожну відповідь, методологію підрахунку та визначення результатів.
Так, Верховний Суд у справі №400/11985/21 від 11.07.2023 зазначає: «Стосовно доводів про те, що П`ятнадцята кадрова комісія іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у позивача не приймала, колегія суддів зазначає, що з огляду на наведені правові норми, у кадрових комісій відсутні дискреційні повноваження щодо визначення результатів за наслідками складення прокурором іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки на загальні здібності та навички, ураховуючи автоматизовану процедуру другого етапу тестування.
Така автоматизована процедура проходження другого етапу атестації встановлена Порядком №221 з метою уникнення будь-якого суб`єктивного впливу з боку кадрових комісій на отримання прокурором необхідного прохідного балу для успішного складання іспиту.
Своєю чергою рішення про успішне/неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки кадровою комісією приймається на підставі визначеного програмно-апаратним комплексом результату у вигляді автоматично нарахованої кількості балів, які фіксуються у відповідній відомості.
Результати складання позивачем іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) відображені у відповідній відомості. Отже, вказаний етап позивач пройшов повністю та завершив його, за наслідками чого отримав відповідний результат і цей результат відповідним чином та у передбачений законодавством спосіб задокументований шляхом відображення у відповідній відомості».
З огляду на викладене, а також те, що наказ керівника Київської міської прокуратури №2772к від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва видано в межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначених чинним законодавством, а рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 4 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації прокурором Київської місцевої прокуратури №3 м. Києва ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки комісії відповідає вимогам п. п. 16, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, п. 8 розділу І Порядку №221, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Враховуючи те, що позовні вимоги про зобов`язання Офісу Генерального прокурора призначити новий час та дату складання відповідного іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, поновлення позивача на посаді та про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення кадрової комісії та наказу про звільнення, які не підлягають задоволенню, відповідно ці вимоги також не можуть бути задоволені.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судом встановлено, що відповідачами надані усі належні та достатні докази в обґрунтування правомірності прийнятого рішення та, як результат, наказу про звільнення, які повністю спростовують доводи позивача, покладені останнім в його правову позицію.
З огляду на що, у задоволенні вимог позову слід відмовити.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не змінюють.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, - відмовити. 
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.