Справа № 461/11099/20 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/904/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Провадження № 22-ц/811/948/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 березня 2026 року м. Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Хоцяновича О.В.,
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 ,
представників відповідачів – ОСОБА_2 ,
Шмагало А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2025 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Дельта Банк», акціонерного товариства «Альфа Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію та витребування нежитлового приміщення,

встановив:
У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням об`єднаних та, в подальшому, уточнених позовних вимог, просив: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №2098/К від 09.12.2019 року, укладений між публічним акціонерним товариством (далі – ПАТ) «Дельта Банк» та акціонерним товариством (далі – AT) «Альфа Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В.; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року, укладений 23.06.2020 року між AT «Альфа Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі – ТОВ ФК «Артеміда-Ф»); визнати недійсним укладений 23.06.2020 року між AT «Альфа Банк» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 13.08.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А.; визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію, проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., від 11.08.2020 року за №37754171 та відповідне рішення про державну реєстрацію №53591964 від 13.08.2020 року, на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 37,8 кв.м., за ТОВ ФК «Артеміда-Ф»; витребувати в ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 нежитлове приміщення, загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що 13.08.2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством (далі – ВАТ) «Астра Банк» укладено кредитний договір №ФЛ-130808-001П, за яким отримано кредит в розмірі 113000 доларів США.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ним, ОСОБА_3 , та ВАТ «Астра Банк» укладено договір іпотеки, посвідчений 13.08.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р., зареєстрований в реєстрі за №3848, згідно якого, в іпотеку ВАТ «Астра Банк» передано нежитлове приміщення, загальною площею 37,8 кв.м, позначене на плані за №9а-1 по 9а-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень позивачу стало відомо, що 09.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк» укладено договір №2098/К про відступлення прав вимоги.
23.06.2020 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки та кредитним договором.
Позивач вважає вищезазначені договори про відступлення права вимоги, які, за його позицією, по суті є договорами факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), недійсними, оскільки фактором за такими договорами може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, а ведення діяльності з надання послуг факторингу, який передбачає проведення валютних операцій (передача права вимоги за кредитами в іноземній валюті), потребує отримання фінансовою установою ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями (генеральна та/або індивідуальна ліцензії НБУ на право здійснення операцій з іноземною валютою), однак, відповідачам такі ліцензії не видавались, тому ТОВ ФК «Артеміда-Ф» не могло набути права вимоги за валютним кредитним договором.
Окрім того, на момент відступлення права вимоги за оспорюваними договорами розмір заборгованості фактично не встановлювався, будь-яких значимих повідомлень (вимог) про дострокове виконання зобов`язань позивач не отримував і такі йому не надсилались, окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя між позивачем та банком або ТОВ ФК «Артеміда-Ф» не укладався, оцінка майна не проводилася і таке майно ніхто фактично не оглядав за його місцезнаходженням, договір на проведення оцінки майна з ПП «Апекс» він не укладав та будь-яких осіб на проведення такої оцінки не уповноважував.
Тому реєстрацію права власності на іпотечне майно за ТОВ ФК «Артеміда-Ф» в порядку іпотечного застереження, яка вчинена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. 11.08.2020 року, вважає незаконною. 
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2021 року позивачу стало відомо, що 11.12.2020 року ТОВ ФК «Артеміда-Ф» уклало договір купівлі-продажу вказаного об`єкта нерухомого майна з ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., кошти за яким були сплачені покупцем, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця, у загальній сумі 986771,50 грн., що становить 37000 доларів США, на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу, укладеного між сторонами 23.06.2020 року та посвідченого приватним нотаріусом Дячук О.А., однак, на момент укладення попереднього договору ТОВ ФК «Артеміда-Ф» не мало права на укладення такого договору, оскільки власником майна являвся ОСОБА_3 , будь-яких повноважень на укладення попереднього договору він не давав. 
У зв`язку з тим, що зі сторони позивача була відсутня воля на передачу майна (предмета іпотеки) ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 і останній не являється добросовісним набувачем, оскільки на момент укладення попереднього договору купівлі-продажу мав би володіти інформацією про те, що власником майна є ОСОБА_3 , позивач вважає, що має право на витребування цього майна від ОСОБА_4 . 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2025 року заяву ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ТОВ ФК «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30977 грн. 63 коп.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12718 грн. 93 коп.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.
Обидва судові рішення оскаржив позивач ОСОБА_3 , просив їх скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач покликався на те, що оспорювані договори відступлення по суті є договорами факторингу, вимоги до яких визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і на укладення яких банкам і фінансовим установам потрібні генеральна та/або індивідуальна ліцензії НБУ на право здійснення операцій з іноземною валютою, однак, у відповідачів такі ліцензії були відсутні, позаяк, кредитний договір ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року укладений в іноземній валюті (долар США), тому вказані договори відступлення з цих підстав є недійсними. Як наслідок, ТОВ ФК «Артеміда-Ф» не могла набути право вимоги за валютним кредитним договором.
Звертає увагу, що в момент укладення договорів про відступлення прав вимоги, розмір заборгованості фактично не встановлювався, а відступлена вимога щодо заборгованості, яка фактично відсутня.
Також зазначає, що оскільки сторони в п.5.2 договору іпотеки від 30.08.2008 року обумовили момент, з якого виникають правові наслідки юридично-значимого повідомлення, то в цьому випадку має застосовуватись принцип «доставки (одержання)» повідомлення.
Знову ж таки, наголошує, що будь-яких значимих повідомлень (вимог) про дострокове виконання зобов`язань позивач не отримував і такі останньому не надсилались, на що наголошувалось і в суді першої інстанції, проте, до уваги не взято при ухваленні оскаржуваного рішення.
Звертає увагу, що договір іпотеки між сторонами укладено 30.08.2008 року, а отже, застосуванню до спірних правовідносин підлягав Закон України «Про іпотеку» в редакції від 12.05.2006 року.
Крім того, укладаючи у 2008 році іпотечний договір, позивач надав згоду на задоволення забезпеченої іпотекою вимоги у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», чинному на момент укладення договору іпотеки, тобто в порядку укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Звертає увагу, що окремий договір про задоволення вимог банку між позивачем та банком або ТОВ ФК «Артеміда-Ф» не укладався і дана обставина до уваги судом першої інстанції не бралася і в рішенні дану обставину залишено без належної уваги.
Наголошує, що протягом червня 2020 року будь-який огляд об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не проводився, договір на оцінку майна позивачем не укладався, будь-яких осіб на проведення такої оцінки він не уповноважував, окрім того, в матеріалах справи відсутні належні докази огляду об`єкта нерухомого майна та укладення договору оцінки майна, а його клопотання про допит, як свідка, директора та суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 судом не було розглянуто, що свідчить про неповноту судового розгляду.
Також вважає, що незаконною є державна реєстрація права власності, проведена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ ФК «Артеміда-Ф», через порушену визначену Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень процедуру повідомлення іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку».
Звертає увагу, що з копій документів на підтвердження вчинення реєстраційної дії за ТОВ ФК «Артеміда-Ф» вбачається, що всі листи-вимоги, які надсилалися, повертались за закінченням терміну зберігання, що свідчить про неналежне повідомлення його ( ОСОБА_3 ).
Зазначає, що на момент укладення з ОСОБА_4 попереднього договору купівлі-продажу від 23.06.2020 року ТОВ ФК «Артеміда-Ф» не мало права на укладення такого, бо власником нерухомого майна являвся позивач, тому такий договір є нікчемним в силу закону і позивач має право на витребування свого майна від ОСОБА_4 . 
Доводи апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення про розподіл судових витрат зводяться до того, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Наголошує, що зазначена тривалість наданих послуг є безпідставною, оскільки адвокат відповідача брав участь в судових засіданнях лише кілька раз, з наданого представником відповідача розрахунку вбачається, що ряд послуг не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків, а також наявні послуги, які в договорі про надання правової допомоги не передбачались, а отже, при визначенні розміру судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише послуги, які вказані у відповідному договорі, а такі в повному обсязі відсутні. 
Також, звертає увагу, що зі сторони відповідача до закінчення судових дебатів у справі не подавалася заява про те, що протягом п`яти днів будуть подані докази понесених витрат, а отже така заява про їх відшкодування не відповідає вимогам ЦПК України, а строки на подання такої є пропущеними, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Вважає, що наявні були підстави для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.
Відповідачі ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 , в особі свого представника – адвоката Бачинського О.М., подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких заперечили доводи та вимоги апелянта.
В судове засідання апеляційного суду 17.03.2025 року інші відповідачі та треті особи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 26.03.2026 року о 12:50.
Заслухавши пояснення представника позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення представників відповідачів ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.08.2008 року між ВАТ «Астра Банк» (в подальшому, змінив організаційно-правову форму на публічне акціонерне товариство), кредитодавцем, та ОСОБА_3 , позичальником, укладено кредитний договір №ФЛ-130808-001П, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 113000 доларів США, які зобов`язався повернути в порядку, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 13.08.2008 року між ВАТ «Астра Банк» (іпотекодержателем) та ОСОБА_3 (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. та зареєстрований в реєстрі за №3848, за умовами якого ОСОБА_3 передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно – нежитлове приміщення, загальною площею 37,8 кв.м., що позначено за планом земельної ділянки за АДРЕСА_2 .
Того ж дня, 13.08.2008 року приватним нотаріусом зареєстроване обтяження даного предмета іпотеки (реєстровий №3849).
Згідно з п.2.10 договору іпотеки, сторони встановлюють, що іпотекодержатель може відступити права за цим договором третій особі без отримання згоди іпотекодавця. Іпотекодержатель у такому випадку зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за основним зобов`язанням.
Згідно з п.2.15 договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань по кредитному договору, іпотекодержатель має право перевести на себе право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року або від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, передбаченому розділом V Закону України «Про іпотеку». У такому випадку, у разі відсутності домовленості між іпотекодержателем та іпотекодавцем щодо вартості предмета іпотеки, його оцінка визначається на дату укладення договору купівлі-продажу оцінщиком, якого самостійно обирає іпотекодержатель, при цьому витрати по здійсненню оцінки покладаються на іпотекодавця або задовольняються за рахунок предмета іпотеки.
Аналогічне за змістом положення міститься у п.5.7 договору іпотеки. 
В подальшому, 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПAT «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., відповідно до якого, в порядку та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передав (відступив) ПAT «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року та договором іпотеки від 13.08.2008 року, боржником та іпотекодевцем за якими є ОСОБА_3 
02.03.2015 року на підставі постанови правління Національного банку України №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 про запровадження тимчасової адміністрації в Банку з 03.03.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.
У відповідності з рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року №71, від 03.08.2015 року №147, строки здійснення тимчасової адміністрації продовжувались до 02.09.2015 року та 02.10.2015 року, відповідно.
На підставі постанови правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПAT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора Банку», згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПAT «Дельта Банк» строком з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПAT «Дельта Банк».
На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №619 від 20.02.2017 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПAT «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019 року, а також повноваження ліквідатора ПAT «Дельта Банк».
У подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.04.2019 року №772 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПAT «Дельта Банк» строком на один рік з 05.10.2019 року до 04.10.2020 року включно та продовжено повноваження ліквідатора ПAT «Дельта Банк», визначені вказаним Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному цим Законом.
Інформація про продовження строків ліквідації ПAT «Дельта Банк» та повноважень уповноваженої Фондом особи є загальнодоступною та міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 08.04.2019 року за посиланням (http://www.fg.gov, ua/not- paying/liquidation/118-delta/42185-prodovzheno-strok-zdiisnennia-protsedury-likvidatsii-at-delta- bank).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2017 року у справі №466/2897/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ФЛ-130808-001П, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3068189 грн. 65 коп.
Постановою Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року у сумі 2173634 грн. 38 коп., з яких: 2015609 грн. 21 коп. – заборгованість за кредитом, 10288 грн. 50 коп. – 3% річних та 147736 грн. 53 коп. – пеня.
Постанова Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року набрала законної сили і залишена без змін постановою Верховного Суду від 30 березня 2021 року.
Отже, доводи сторони позивача про те, що на момент відступлення 09.12.2019 року прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами не була встановлена заборгованість, є безпідставними, оскільки вказаним вище судовим рішенням, яке набрало законної сили 24.10.2019 року, підтверджено факт існування заборгованості за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року у позичальника (іпотекодавця) ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» та її розмір. 
Також встановлено, що 17.09.2019 року через електронний майданчик оператора електронних торгів Українська універсальна біржа відбувся відкритий електронний аукціон (торги) з продажу лоту №GL3N39734, а саме кредитного портфелю, що складався, зокрема, з прав вимоги за 308 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою (в тому числі прав вимоги за кредитним та іпотечними договорами, укладеними зі ОСОБА_3 ).
Переможцем вказаного аукціону було визначено АТ «Альфа Банк», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-08-01-000066-b від 17.09.2019 року.
Зі змісту протоколу електронного аукціону вбачається, що його переможець – АТ «Альфа Банк» зобов`язався, зокрема, здійснити повну оплату коштів за лот та підписати з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу /відступлення права вимоги придбаного активу (права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення).
На підставі вказаного протоколу, 09.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк» укладено договір №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2490, відповідно до якого права вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами перейшли до АТ «Альфа Банк» (нового кредитора та іпотекодержателя). 
05.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» направило цінним листом з описом вкладення письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (відповідно ст.ст.33, 35, 36, 37, 38, Закону України «Про іпотеку») ОСОБА_3 , на адресу реєстрації: АДРЕСА_3 , та на адресу місцезнаходження предмета іпотеки: 79068, м. Львів, пл. Міцкевича, 6/7, яке повернулося у зв`язку із закінченням строку зберігання.
19.06.2020 року ОСОБА_5 , який являється оцінювачем та директором ПП «Оціночна компанія «Апекс», код ЄДРПОУ:36183078, що знаходиться за адресою: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Озаркевича, буд. 4, на замовлення ТОВ ФК «Артеміда-Ф», як зазначено директором даної фінансової компанії Шмагало А.І., для визначення рентабельності, було проведено оцінку предмета іпотеки: 79068, м. Львів, пл. Міцкевича, 6/7, та складено відповідний висновок про вартість майна від 19.06.2020 року, в якому допущено технічну описку в частині замовника замовлення: зазначено власника приміщення ОСОБА_3 , замість дійсного замовника ТОВ ФК «Артеміда-Ф».
23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до нового кредитора – ТОВ ФК «Артеміда-Ф».
Також, 23.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки від 13.08.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. 
23.06.2020 року між ТОВ ФК «Артеміда-Ф» (новим кредитором та іпотекодержателем) та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. та зареєстрований в реєстрі за №4434.
Згідно з п.1.1 попереднього договору, сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк, визначений п.6.1 цього договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна (нежитлового приміщення, загальною площею 37,8 кв.м., що позначене за планом земельної ділянки за №9а-1 по 9а-5, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) (основний договір), на умовах і в порядку, визначених цим договором. 
У п.п.3.1, 3.2 попереднього договору вказано, що з метою підтвердження та реалізації своїх намірів щодо укладення основного договору та своєї платіжної спроможності, покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти у загальній сумі 986771,50 грн., що становить 37000 доларів США (забезпечувальний платіж), у такому порядку: 984104,55 грн., що еквівалентно 36900 доларів США, на рахунок продавця до 23.06.2020 року включно; 2666,95 грн., що еквівалентно 100 доларів США, на рахунок продавця до 30.12.2020 року включно.
24.06.2020 року ТОВ ФК «Артеміда-Ф» надіслало цінним листом з описом вкладення письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (відповідно до ст.ст.33, 35, 36, 37, 38, Закону України «Про іпотеку») ОСОБА_3  на адресу місця його реєстрації: АДРЕСА_3 , та на адресу місцезнаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_4 , які повернулися у зв`язку із закінченням строку зберігання.
14.07.2020 року ТОВ ФК «Артеміда-Ф» повторно надіслало письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (відповідно ст.ст.33, 35, 36, 37, 38, Закону України «Про іпотеку») ОСОБА_3  на адресу місця його реєстрації: АДРЕСА_3 , та на адресу місцезнаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_4 , які також повернулися у зв`язку із закінченням строку зберігання.
11.08.2020 року за ТОВ ФК «Артеміда-Ф», як іпотекодержателем, здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 37,8 кв.м., що позначено за планом земельної ділянки за АДРЕСА_2 , на підставі договору іпотеки від 13.08.2008 року в порядку позасудового звернення стягнення на іпотечне майно, шляхом набуття права власності на нього.
11.12.2020 року між ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 37,8 кв. м., що позначене за планом земельної ділянки за АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А. та зареєстрований в реєстрі за номером №9024.
У п.3 договору вказано, що продаж вчинено за 1038775 грн., що на дату укладення цього договору, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 37000 доларів США.
На підставі цього договору, 11.12.2020 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказане вище нежитлове приміщення. 
Судом також встановлено, що з 05.10.2015 року (та на час розгляду даної цивільної справи) ПАТ «Дельта Банк» перебуває в процесі ліквідації за процедурою, яка здійснюється у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.
Такими нормативно-правовими актами є, зокрема Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затверджене рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 року №388 (яке діє в редакції зі змінами та доповненнями), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20.04.2016 року за №606/28736 (далі – Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються №388), та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затверджене рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.07.2012 року №2 (яке діє в редакції зі змінами та доповненнями), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за №1581/21893 (далі – Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку №2).
Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються №388 та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку №2 визначено, що: реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу, потенційним покупцем є – фізична або юридична особа, яка має намір придбати актив (майно) банку та може набути такий актив (майно) у власність чи на підставі іншого речового права; право вимоги це – права вимоги боргу за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання таких вимог, реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу (аукціону), у разі якщо відкриті торги (аукціон) відбулися, Банк у встановленому порядку та терміни укладає з переможцем торгів договір купівлі-продажу активу (майна), проект якого надається перед проведенням торгів будь-якому потенційному покупцю, який подав заявку про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна) та підписав договір про нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних.
Згідно чинної (з 13.12.2016 року) редакції п.5.11 глави 5 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку №2, реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимог за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу.
З 21.11.2016 року на реалізацію п.10 ч.1, п.1 ч.5 ст.12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням №2526, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2016 року за №1611/29741, внесла зміни до пункту 5.11 глави 5 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку №2, на підставі яких слова: «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)», були виключені.
Тобто з 13.12.2016 року чинна редакція п.5.11 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку №2 передбачала, що право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання неплатоспроможного банку, за результатами проведення відкритого конкурсу (аукціону), мають право набувати не тільки банки та небанківські фінансові установи, а також й інші фізичні та юридичні особи, котрі не віднесені до банків та небанківських фінансових установ.
Отже, зі змісту вказаних вище Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються №388, Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку №2, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слідує, що вони не містять жодного обмеження стосовно продажу активів банку у вигляді прав вимог до боржників саме – фінансовим установам або іншим банкам.
Такий висновок підтверджується й правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (п.62), згідно якої, відступлення права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував в процедурі ліквідації (як і в даній справі – ПАТ «Дельта Банк»).
Отже, продаж і відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення у процедурі ліквідації банку може відбутись на конкурсних засадах на користь будь-якої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №346/1305/19).
Також, у зазначеній постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду висловилась щодо необхідності розмежування договору факторингу та договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, який укладається між неплатоспроможним банком та переможцем електронних торгів (аукціону), проведених в рамках процедури реалізації майна неплатоспроможного банку згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору №2098/К від 09.12.2019 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між неплатоспроможним банком – ПАТ «Дельта Банк» та переможцем електронних торгів (аукціону) – АТ «Альфа Банк» за результатами торгів, проведених в рамках процедури реалізації майна (активів) неплатоспроможного банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
У зв`язку з цим, безпідставними є й доводи сторони позивача про недійсність договорів відступлення прав вимог через відсутність в АТ «Альфа Банк» (після зміни найменування – АТ «Сенс Банк») та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» ліцензій на здійснення валютних операцій, оскільки, як зазначалось вище, між відповідачами укладалися саме договори відступлення (купівлі-продажу) прав вимог, а не кредитні договори, окрім того, АТ «Альфа Банк» придбав права вимоги до боржника ОСОБА_3 , як переможець конкурсу, в законодавчо визначеній процедурі продажу майна неплатоспроможного банку, до того ж, в Банку на дату укладення договорів відступлення була наявна банківська ліцензія та дозвіл на операції з іноземною валютою, та придбання або відчуження права вимоги (факторинг), зазначена інформація є загальнодоступною та міститься на офіційному сайті НБУ за посиланням (https://bank.gov.ua/files/Licences_bank/300346.pdf).
Також, судом встановлено, що ТОВ ФК «Артеміда-Ф» на дату відступлення прав вимоги мала ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а також ліцензію з надання послуг факторингу, які видані Національним банком України.
Відсутність у ТОВ ФК «Артеміда-Ф» ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не може бути підставою для задоволення вимоги про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, оскільки вказана ліцензія є необхідною при укладенні кредитного валютного договору, а не правочину, який оспорюється позивачем у межах заявленого позову.
Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №2/97гс18), постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №757/26162/15-ц, та постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №753/15128/16-ц.
Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553) (далі – Порядок). 
Згідно з підпунктом 2 пункту 61 Порядку, для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: оригінал або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.
У п.8.3 кредитного договору №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року сторони визначили, що всі повідомлення за цим договором вважатимуться зробленими належним чином, якщо вони будуть здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграмою, або вручені особисто за зазначеними у цьому договорі адресами сторін.
Як уже зазначалось, 05.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» направив цінним листом з описом вкладення письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (відповідно до ст.ст.33, 35, 36, 37, 38, Закону України «Про іпотеку») ОСОБА_3 на адресу місця його реєстрації: АДРЕСА_3 , та на адресу місцезнаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_4 , яке повернулося у зв`язку із закінченням строку зберігання.
24.06.2020 року і, повторно, 14.07.2020 року ТОВ ФК «Артеміда-Ф» направило цінним листом з описом вкладення письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (відповідно до ст.ст.33, 35, 36, 37, 38, Закону України «Про іпотеку») ОСОБА_3 на адресу місця його реєстрації: АДРЕСА_3 , та на адресу місцезнаходження предмета іпотеки: 79068, м. Львів, пл. Міцкевича, 6/7, які також повернулися у зв`язку із закінченням строку зберігання.
ОСОБА_3 в судовому засіданні 17.10.2024 року особисто підтвердив своє проживання та незмінність реєстрації місця проживання за вказаною адресою, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що боржник був належним чином повідомлений іпотекодержателем про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.
Також, в іншій справі, яка розглядалася в порядку господарського судочинства (справа №914/3046/20), у постанові Західного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2021 року встановлено, що 24.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «Артеміда-Ф» належним чином повідомили ОСОБА_3 про факт відступлення вищевказаних прав вимог.
Оскільки ОСОБА_3 не виконав основного зобов`язання відповідно до умов кредитного договору №ФЛ-1300808-001П від 13.08.2008 року та не усунув порушення, що зазначені в письмових вимогах, ТОВ ФК «Артеміда-Ф», як новий іпотекодержатель, на законних підставах (на підставі договору іпотеки, в якому наявне іпотечне застереження про право іпотекодержателя перевести на себе право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором) зареєструвало право власності на спірне нежитлове приміщення (предмет іпотеки) і, в подальшому, будучи власником, продало це приміщення ОСОБА_4 .
Доводи сторони позивача про те, що на момент відступлення 09.12.2019 року прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами не була встановлена заборгованість, є безпідставними, оскільки вказаним вище судовим рішенням, яке набрало законної сили 24.10.2019 року, у справі №466/2897/14-ц встановлено факт існування заборгованості за кредитним договором №ФЛ-130808-001П від 13.08.2008 року у позичальника (іпотекодавця) ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» та її розмір, і присуджено до стягнення такої із ОСОБА_3 на користь нового кредитора (іпотекодержателя), який у свою чергу, у встановленому законом порядку відступив право вимоги іншому кредитору (іпотекодержателю). 
Інші доводи позивача в апеляційній скарзі, зокрема, щодо не проведення оцінки предмета іпотеки, є також безпідставними, оскільки така оцінка була проведена на замовлення іпотекодержателя, що в повній мірі узгоджується з наведеними вище умовами договору іпотеки, і була дійсною на момент вчинення приватним нотаріусом реєстраційної дії.
Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, підстав для висновку про незаконність набуття відповідачами ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 права власності на спірне нерухоме майно немає, оспорюваними правочинами права позивача не порушуються і підстав для витребування такого майна на користь позивача немає, тому суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення, то колегія суддів виходить з наступного.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання розподілу судових витрат суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вище норм процесуального права, розмір витрат на правничу допомогу, присуджених відповідачам з позивача, відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із складності справи та тривалого її розгляду, тому підстав для скасування чи зміни додаткового судового рішення також немає.
Доводи апелянта про те, що зі сторони відповідачів до закінчення судових дебатів у справі не подавались заяви про те, що протягом п`яти днів будуть подані докази понесених витрат, є безпідставними, оскільки, як встановлено, у суді першої інстанції правничу допомогу відповідачам надавали два адвокати: Дзундза О.В. і Бачинський О.М., про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу заявлялось у відзивах на позовну заяву, окрім того, відповідачами ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 були подані до суду першої інстанції заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, яку надавала адвокат Дзундза О.В., з долученням письмових доказів на підтвердження понесених витрат на суму 26000 грн. та 5000 грн. відповідно, оскільки в суді першої інстанції після закриття провадження у справі ухвалою суду від 26.01.2022 року, яка, в подальшому, була скасована судом апеляційної інстанції 18.10.2022 року, відповідачами подавались заяви про ухвалення додаткового рішення, з документальним підтвердженням понесених ними витрат на правничу допомогу у вказаних розмірах (а.с.96-108 т.3, а.с.19-26, 30-44 т.4), а про понесення витрат на правничу допомогу, яку надавав відповідачам адвокат Бачинський О.М., заявлялось у відзивах ТОВ ФК «Артеміда-Ф» та ОСОБА_4 на позовну заяву, поданих до суду першої інстанції 14.03.2023 року, з повідомленням, що докази на підтвердження понесених витрат (обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою), будуть подані в межах строків, передбачених статтею 141 ЦПК України (а.с.80-103 т.5).
Отже, за встановлених і наведених вище обставин, а також, з урахуванням подання відповідачами в межах строків, передбачених статтею 141 ЦПК України, заяв про ухвалення додаткового рішення із долученням доказів на підтвердження понесених відповідачами витрат на правничу допомогу, в тому числі, які долучались раніше, а також, про які заявлялось представником відповідачів – адвокатом Бачинським О.М., у суду першої інстанції були визначені процесуальним законом підстави для розгляду таких заяв шляхом ухвалення в справі додаткового рішення. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору та питання розподілу судових витрат і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2025 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 31 березня 2026 року.

Головуючий       С.М. Бойко

Судді:        С.М. Копняк

А.В. Ніткевич