Номер провадження: 33/813/686/26
Номер справи місцевого суду: 522/26375/25 
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
з участю:
секретаря судового засідання Громовенко А.Г., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
адвоката Михайлова Олександра Миколайовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Михайлова Олександра Миколайовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2026 року,- 

в с т а н о в и в:
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2026 року накладено на  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,50 грн. на користь держави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження 
На вищевказану постанову суду адвокат Михайлов О.М., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 02 березня 2026 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копію постанови суду отримав до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» 23 лютого 2026 року.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження 
Дослідивши клопотання та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , а також його захисника - адвоката Михайлова О.М.,апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає подальшому розгляду та підлягає поверненню апелянту за таких підстав. 
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання. 
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції захищав адвокат Михайлов О.М.
14 грудня 2025 року адвокат Михайлов О.М. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з заявою про відкладення судового засідання, ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до електронної справи. При цьому адвокат в заяві зазначив свою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-13). 
02 січня 2026 року адвокат Михайлов О.М. ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується розпискою (а.с.13, зворот).
08 січня 2026 року адвокат Михайлов О.М. приймав участь у судовому засіданні Приморського районного суду м. Одеси, в якому було вирішено питання про направлення справи для дооформлення (а.с.17).
16 лютого 2026 року адвокат Михайлов О.М., захисник ОСОБА_1 звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з заявою у якій просив закрити провадження у справі оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, крім того адвокат Михайлов О.М. зазначив, що дата судового засідання призначена на 17 лютого 2026 року з ним не була погоджена, і оскільки він перебуває у відпустці приймати участь в засіданні не має можливості. В даній заяві адвокатом зазначено його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с.25-29).
Постанову суду винесено 17 лютого 2026 року без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Михайлова О.М., які були обізнані про дату судового засідання.
Копію постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2026 року адвокат Михайлов Г.Д. отримав на зазначену ним електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1  19 лютого 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 32). 
З апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду адвокат Михайлов О.М., захисник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду 02 березня 2026 року та в обґрунтування поважних причин для поновлення строку на оскарження постанови зазначив лише те, що отримав копію постанови суду до електронного кабінету ЄСІТС 23 лютого 2026 року. Інших поважних причин пропуску строку адвокатом наведено не було. 
Проте, доводи клопотання про поновлення строку, не можуть бути прийняти до уваги апеляційним судом з огляду на таке.
Частиною 2 статті 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Наведений у зазначеній нормі закону перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним, а тому розширювальному тлумаченню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови суду першої інстанції, а, відтак, посилання на дату отримання копії постанови не може бути безумовною та достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.
Враховуючи рішення Європейського Суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, апеляційний суд вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оскаржувана постанова винесена 17 лютого 2026 року, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 27 лютого 2026 року.
Адвокат Михайлов О.М. є користувачем електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 12 березня 2019 року.
Відповідно до п.5.6 ч.5 Розділу І Положення користувачами ЄСІТС (користувач) є особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.
Вказана особа, відповідно до п.5.6 ч.5 Розділу І Положення повинна мати офіційну електронну адресу - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.
Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
У судовому засіданні апеляційного суду Михайлов О.М. надав свої усні зауваження про те, що не отримував копію постанови на свою офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 19 лютого 2026 року. 
Зазначив, що бажає перевірити в судовому засіданні свою електронну пошту.
За клопотанням адвоката в судовому засіданні було здійснено перевірку електронної пошти адвоката ІНФОРМАЦІЯ_1 та підтверджено надходження листа з копією постанови 19 лютого 2026 року о 17:03 год., що підтверджується технічною фіксацією судового засідання за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua. 
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.
На підставі вищевикладеного, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки з 19 лютого 2026 року адвокату Михайлову О.М. було достеменно відомо про наявність постанови суду, проте з апеляційною скаргою адвокат Михайлов О.М. звернувся до апеляційного суду лише 02 березня 2026 року. 
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку про те, що адвокат Михайлов О.М. будучи обізнаними про відоме йому судове провадження, отримання ним на його електронну пошту постанови 19.02.2026 року, переконливих доводів з приводу наявності реальних обставин, які б унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою в строк, який передбачений на оскарження, не надав, пославшись лише на те, що отримав копію постанови суду в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» лише 23 лютого 2026 року.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейським судом у справі «Пономарьов проти України», зазначено, що принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що адвокатом Михайловим О.М. не наведено будь-яких об`єктивних причин, щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. 
За таких обставин, клопотання адвоката Михайлова О.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:
Клопотання адвоката Михайлова Олександра Миколайовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
В поновленні строку адвокату Михайлову Олександру Миколайовичу, захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2026 року - відмовити. 
Апеляційну скаргу повернути адвокату Михайлову Олександру Миколайовичу, захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . 
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.
Повний текст постанови складено 27 березня 2026 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева