Яготинський районний суд Київської області

Cправа №: 382/38/26
3/382/97/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556512від 01.01.2026 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 01 січня 2026 року о 14 годині 16 хвилин в м. Яготин, вул. Шевченка, 82 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру, чим порушив пункт 2.5 ПДР України. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Шох К.А. направила на адресу суду повідомлення з котрого вбачається, що припинено повноваження адвоката та в подальшому його захист не здійснюватиметься.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем проживання, яке він зазначив під час складання протоколу, а щодо місця розгляду справи він повідомлений працівниками поліції під час складання протоколу, будь-яких заяв від нього не надходило.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України, заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).
Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).
Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 14 годині 16 хвилин в м. Яготин, вул. Шевченка, 82 керував транспортним засобом SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:
- протокол про адміністративне правопорушення та копією до нього серія ЕПР1 № 556512від 01.01.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 року № 1376, в якому зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено за допомогою військового квитка НОМЕР_3 та що ОСОБА_1 про час та місце розгляду матеріалу повідомлено;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026 року;
- розпискою ОСОБА_1 від 01.01.2026 року;
- рапортом інспектора СРПП ВП №2 Бориспільського РУП Яни Козак;
- довідкою від Бориспільського РУП ВП №2 встановлено що особа ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, також що посвідчення водія було відсутнє, особу встановлено згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», довідка про отримання (не отримання) посвідчення водія на право керування транспортними засобами, про належність транспортного засобу, про наявність повторності вчиненні адміністративного правопорушення;
- карткою обліку адміністративного правопорушення;
- копією постанови винесеної Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Суддею Костенко Є. К. від 02.07.2025 року;
- компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 01.01.2026 року серії ЕПР1 № 556512від 01.01.2026 року, особу ОСОБА_1 встановлено на підставі Військового квитка: НОМЕР_4 , та повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Яготинському районному суді Київської області. 
Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушень і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на її користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.
При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 наведеного Кодексу, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст. 130 указаного Кодексу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.
Згідно ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.
Враховуючи особу ОСОБА_1 характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, а також становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 30, 40-1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України та піддати штрафу на користь держави, стягнувши з нього 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами з врахуванням вимог ст. 30 КУпАП та без конфіскації транспортного засобу (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, код ЄДРПОУ: 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA488999980313030149000010001, код класифікації бюджету 21081300). Стягувачем за цією постановою є державний орган Головне управління Національної поліції в Київській області.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ- 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA 908999980313111256000026001, код класифікації бюджету 22030106). Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідільності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду
Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Суддя Кисіль О. А.