Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року Справа№200/10/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відповідача 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області; Відповідача 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2), в якому просив:
Визнати протиправними дії відповідача 1 щодо не обчислення позивачу розміру пенсії з 26.09.2022 у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язати відповідача 1 здійснити позивачу обчислення розміру пенсії з дати її призначення (26.09.2022) відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (у розмірі 80 відсотків заробітної плати позивача (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).
Визнати протиправними дії відповідача 2 щодо не проведення з 01.03.2023 індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
Зобов`язати відповідача 2 здійснити з 01.03.2023 позивачу індексацію пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 10846.37 грн. (за 2019-2021 роки), на коефіцієнт 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправними дії відповідача 2 щодо не проведення з 01.03.2024 індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.
Зобов`язати відповідача 2 здійснити з 01.03.2024 позивачу індексацію пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 10846.37 грн. (за 2019-2021 роки), на коефіцієнт 1,0796 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23.03.2024 №185, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправними дії відповідача 2 щодо не проведення з 01.03.2025 індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115.
Зобов`язати відповідача 2 здійснити з 01.03.2025 позивачу індексацію пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 10846.37 грн. (за 2019-2021 роки), на коефіцієнт 1,115 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» від 25.02.2025 №209, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 06.01.2026 суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
18.01.2026 позивачем подана суду заява, в якій позивач вказує, що у розділі щодо строків звернення до суду з цим позовом допущено описку у даті призначення пенсії та помилково зазначено: «У обставинах справи було зазначено, що на виконання постанови апеляційного суду від 04.12.2025 у справі № 200/1528/25 позивачу призначена пенсія з 26.09.2025, тобто позивач до 04.12.2025 не міг знати про порушення своїх прав, про які йдеться у цьому позові.» Просить суд вважати по тексту позовної заяви правильною дату призначення саме 26.09.2022.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що при розрахунку призначеної пенсії не застосовано коефіцієнт 80 відсотків відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». При розрахунку пенсії відповідачем застосовано наступні показники 31839.68 * 0.37333 (де 31839.68 - заробітна плата (дохід), визначена відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 0.37333 - Коефіцієнт стажу). Зважаючи на те, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії, у позивача наявний підземний стаж за Списком 1 у розмірі 15 років 2 місяці 17 днів, позивач вважає вказаний розрахунок відповідача необґрунтованим, у зв`язку з незастосуванням коефіцієнту 0.8, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Також вказує, що пенсійний орган у 2023 - 2025 роках помилково провів індексацію пенсії позивача у порядку, визначеному ст.42 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки у розмірі 3764,40 грн, тоді як правильним є послідовне збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що врахований для обчислення пенсії за 2019 - 2021 роки у розмірі 10846,37 грн на відповідні коефіцієнти збільшення, визначені постановами Кабінету Міністрів України у 2023 - 2025 роках.
Відповідачі у відзивах проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач 1 зазначив, що Позивач в порядку досудового врегулювання спору до Відповідача не звертався, відповідно, відповідач 1 рішень з приводу проведення нарахування та виплати пенсії з урахуванням ст. 8 Закону № 345-VI не обмежуючи при цьому суму індексації- не приймало. Відтак, позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки вони є передчасними.
Відповідач 2, зазначив, що пенсію позивачу призначено відповідачем 1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 № 200/1528/25.При призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону № 1058 позивачу застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки до звернення (2019-2021) в розмірі 10846,37 грн. Також вказує, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про здійснення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.03.2023, 01.03.2024, та з 01.03.2025.
У додаткових поясненнях представник позивача вказує, доводи відповідачів у відзиві не узгоджуються із нормами законодавства. Просить позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , 26.09.2022 через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням відповідача 1 від 03.10.2022 №056650007946 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.01.2023 у справі № 200/5290/22 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача 1 від 03.10.2022 №056650007946. Зобов`язано відповідача 1 зарахувати до загального страхового та пільгового стажу позивача за Списком №1 періоди роботи з 29.10.2002 по 12.01.2003, з 12.05.2003 по 26.11.2005, з 05.12.2005 по 05.11.2010, з 27.12.2010 по 29.03.2015, з 04.08.2015 по 21.10.2017, з 01.11.2017 по 24.04.2018, з 25.05.2018 по 07.08.2018, з 30.01.2019 по 01.04.2019, з 11.04.2019 по 23.05.2019; до загального страхового стажу період проходження військової служби з 16.11.2000 по 15.04.2002. Зобов`язано відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах від 26.09.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням відповідача 1 від 07.03.2023 № 056650007946 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах в зв`язку із відсутністю встановленого віку - 50 років та необхідного страхового стажу та згідно з ч.3 ст.114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №200/1528/25 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача 1 від 07.04.2023 № 056650007946 про відмову позивачу у призначенні пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 26.09.2022 про призначення пенсії з 26.09.2022 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розрахувавши весь його пільговий стаж згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/1528/25:
Апеляційну скаргу відповідача 1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 200/1528/25 - залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 20/1528/25 – задоволено частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 200/1528/25 – змінено.
Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 200/1528/25 викладено в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 з 26.09.2022 пенсію на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 200/1528/25 – залишено без змін.
04.12.2025 позивач через портал електронних послуг ПФУ звернувся до відповідача 1 з заявою №ВЕБ-03001-Ф-С-25-312373 щодо виконання рішення суду у справі № 200/1528/25.
Відповідач 1 листом від 25.12.2025 №21775-20850/К-02/8-0300/25 повідомив, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 200/1528/25, зобов`язано відповідача 1 призначити з 26.09.2022 пенсію на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Повідомляє, що згадане рішення виконано в межах покладених зобов`язань.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що відповідачем 1 на виконання рішення суду у справі № 200/1528/25, здійснило розрахунок пільгового стажу за Списком № 1 та такий стаж склав: 15 років 2 місяці 17 днів. 
Розрахунок такого пільгового стажу позивача за Списком № 1 не є спірним.
Позивач вважає, що відповідач 1 під час призначення позивачу пенсії порушило його права на належне пенсійне забезпечення, оскільки не врахувало приписів абз. 3 ч. 1 ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV та здійснило розрахунок розміру пенсії позивача без урахування вимог ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", що суттєво зменшило розмір пенсії позивача.
Крім того, вказує, що пенсійний орган у 2023 - 2025 роках помилково провів індексацію пенсії позивача у порядку, визначеному ст.42 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки у розмірі 3764,40 грн, тоді як правильним є послідовне збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що врахований для обчислення пенсії за 2019 - 2021 роки у розмірі 10846,37 грн на відповідні коефіцієнти збільшення, визначені постановами Кабінету Міністрів України у 2023 - 2025 роках.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел з 01.01.2004 визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
У ч.3 ст.4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до положень ст.5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до ст.1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з нормами ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, про що свідчить також постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/1528/25.
Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
16.09.2008 набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI).
Цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Відповідно до положень ст.1 Закону № 345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі №345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших, дійшов висновку про те, що ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Нормами ст.8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналогічні гарантії закріплені у ст.28 Закону №1058-IV, абз.3 ч.1 якої визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №392/17/17.
Суд зауважує, що ст.8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому, розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17, від 26.05.2020 у справі № 205/8712/16-а.
Отже, головною умовою для застосування положень ст.8 Закону № 345-VI до обчислення розміру пенсії є наявність стажу на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Наявність пільгового стажу за Списком № 1 не є предметом спору між сторонами та не заперечується відповідачами. Перший відповідач у відзиві зазначає, що зобов`язання щодо розрахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI у рішенні суду відсутнє.
Отже, загальний підземний стаж роботи позивача за професіями, що передбачені Списком №1, становить більше 15 років, а отже, на позивача поширюється положення ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
З огляду на викладене, суд доходить висновку щодо протиправності дій відповідача 1, яка полягає в неправильному розрахунку розміру пенсії, а саме не застосуванні ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80 відсотків заробітної плати (доходу) позивача), та як наслідок наявність підстав щодо зобов`язання другого відповідача обчислити пенсію позивачу з розрахунку 80% відсотків від заробітної плати (доходу позивача), визначеної відповідно до ст.40 Закону №1058-IV. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд також зауважує, що позивач не повинен був звертатись до відповідача з окремою заявою відповідно до п. 1.8 Порядку № 22-1, оскільки його право на обчислення призначеної пенсії з урахуванням особливостей, передбачених ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, чинним законодавством не ставиться в залежність від подання такої заяви, а випливає безпосередньо з приписів зазначених правових норм, які пенсійний орган повинен був застосувати при обчисленні пенсії позивача.
Таким чином, відповідачем протиправно не застосовано при обчисленні з 26.09.2022 розміру пенсії за віком позивачу обов`язкові для виконання приписи ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Щодо позовних вимог позивача про протиправних дій стосовно неправильного проведення індексації пенсії та зобов`язання відповідача застосувати коефіцієнт збільшення при проведені перерахунку 1,197, 1.0796, та 1.115, до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача - 10846,37 (за 2021, 2020, 2019) та перерахувати пенсію позивачу з урахуванням показника 1,197 - з 01 березня 2023, з урахуванням показника 1.0796 - з 01 березня 2024 , з урахуванням показника 1.115 - з 01 березня 2025, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, після призначення (у грудні 2025 року) Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області позивачу пенсії з 26.09.2022, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області надіслало пенсійну справу позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (враховуючи, що тільки у грудні 2025 року позивачу призначена пенсія з 26.09.2022), своїм рішенням №056650007946 від 18.12.2025 здійснило перерахунок пенсії позивача. Вид перерахунку Індивідуально (масовий). Індексація заробітку.
Відповідачем 2 було здійснено індексацію пенсії позивача з 01.03.2023 встановивши надбавку 100 грн, з 01.03.2024 встановивши надбавку 100 грн. За розрахунком відповідача 2 середнього заробітку позивачу у 2025 році встановлений коефіцієнт індексації 1,046.
Позивач стверджує, що після того, як відповідач 1 призначив позивачу ( у грудні 2025 року ) пенсію з 26.09.2022, пенсійна справа позивача була надіслана відповідачу 2, який 18.12.2025 року здійснив неправильну індексацію пенсії позивача починаючи з 01.03.2023 року, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Перевіривши дані обставини, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Тобто, у випадку з позивачем, починаючи з 01.03.2023 пенсія позивача підлягала індексації шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (10846,37 грн.).
Як визначено ст. 40 Закону № 1058-IV при розрахунку середньомісячної заробітної плати при призначенні пенсії застосовується показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
При призначенні позивачу пенсії за віком застосовувався показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019-2021 роки – 10846.37 грн.
Разом з тим, відповідач 2 при перерахунку 18.12.2025 пенсії позивача з 01.03.2023 встановив надбавку – 100.00 грн.; з 01.03.2024 встановив надбавку – 100.00 грн.; з 01.03.2025 застосував коефіцієнт 1,046.
Проте, відповідач 2 після призначення позивачу пенсії у грудні 2025 року з 26.09.2022, мав здійснити індексацію розміру пенсії позивача відповідно до ч.2 ст.42 Закону № 1058-IV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн. на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», але відповідач 2 протиправно не здійснив індексацію розміру пенсії позивача належним чином, що призвело до фактичного зменшення розміру належної позивачу пенсії. 
Статтею 42 Закону № 1058-IV встановлено порядок та умови проведення індексації та перерахунок пенсій.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).
Відповідно до ст.1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з приписами ст.2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
Обов`язковий характер індексації визначається ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III), у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2ст.19 Закону № 2017-III).
Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі ст. 4 Закону № 1282-XII є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.9 Закону № 1282-XII).
З метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок їх пенсії Кабінетом Міністрів України 20.02.2019 видано постанову № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", якою, серед іншого, затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 124).
Згідно з п.5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 4 Порядку встановлено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках); ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп(1): Псзп(2)х100% - 100% де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення; Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 № 168.
Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024. 
Пунктом 1 Постанови № 185 установлено, що з 01.03.2024 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Пунктом 3розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 2023 рік зупинено дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". У свою чергу п.8 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік "установлено, що у 2023 році, зокрема, ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік "установлено, що у 2024 році, зокрема, ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України Постановою № 209 з 1 березня 2025 року установив, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115 (пункт 1).
У п.п.6 п.2 та п.3 Постанови №209 установлено, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31.12.2024 включно, які не підвищені згідно з п.1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення: для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2021 році, - 1,0575; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, - 1,046; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,0345; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році, - 1,023;
у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.1 і п.п.1 - 7 п.2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.1 та п.п.1 - 7 п.2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень; пенсії, перераховані відповідно до цієї постанови, виплачуються з урахуванням положень ст.46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік "і постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".
Отже, індексація пенсій у подальшому відповідно до постанов № 168, № 185, №209 проводиться згідно з Порядком № 124 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 на відповідні коефіцієнти.
Верховний Суд у постанові від 13.01.2025 у справі №160/28752/23 дійшов висновку, що положення Порядку № 124 не узгоджені з приписами ч.2 ст.42 Закону № 1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 (за приписами Порядку).
Відповідно до ст.7 Закону № 1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, серед іншого, за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу).
Так, принцип законодавчого визначення умов і порядку його здійснення, полягає у забезпеченні чітких, рівних та прозорих правил для всіх суб`єктів, що беруть участь у цій системі. Умови, права та обов`язки щодо пенсійного страхування встановлюються виключно законами України. Це забезпечує правову визначеність і недопущення свавільного регулювання. При цьому, цей принцип також передбачає рівність прав і гарантій, адже законодавство повинно гарантувати однакові умови участі в системі для всіх осіб, незалежно від їхнього соціального чи економічного статусу. Крім того, зазначений принцип загальнообов`язкового державного пенсійного страхування полягає у прозорості умов нарахування пенсій, обчислення страхового стажу, розмір внесків і виплат, що дає змогу громадянам чітко розуміти свої права та обов`язки. 
Цей принцип правового регулювання також втілює принцип соціальної справедливості, адже законодавчо врегульовані умови покликані забезпечити справедливий розподіл пенсійних коштів між усіма учасниками системи, враховуючи сплачені внески та тривалість страхового стажу.
Принцип диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу) спрямований на забезпечення соціальної справедливості та мотивації до участі в системі страхування. Оскільки розмір пенсії прямо залежить від тривалості страхового стажу - чим довший стаж, тим вищий розмір пенсії. Це стимулює громадян працювати довше та сплачувати страхові внески протягом більшого періоду. Крім того, пенсійні виплати обчислюються з урахуванням заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески. Більший розмір заробітної плати означає більший внесок до Пенсійного фонду, що впливає на кінцевий розмір пенсії. Отже, вказаний принцип стимулює громадян працювати офіційно, отримуючи легальну заробітну плату, з якої сплачуються страхові внески, адже це безпосередньо впливає на майбутні пенсійні виплати. Отже, принцип диференціації розмірів пенсії залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати спрямований на створення прозорої, справедливої та економічно обґрунтованої пенсійної системи. Він забезпечує зв`язок між внесками, зробленими до Пенсійного фонду, і рівнем соціального забезпечення у пенсійному віці.
Таким чином, законодавче визначення умов і порядку загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечує передбачуваність, стабільність і довіру до пенсійної системи. Це є ключовою складовою соціального захисту населення.
Верховний Суд у постанові від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 дійшов правового висновку, що при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" від 22.02.2021 № 127, "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 № 118, "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 № 168.
Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами застосування при проведенні індексації пенсій починаючи з 2020 року відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" положень п.5 Порядку №124, є протиправним.
З врахуванням вищевикладеного, абз.1 в сукупності з абз.2 п.5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
Застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, можливо дійти висновку, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі ч.2 ст. 42 Закону №1058-IV, встановлюючи позивачу щомісячну доплату до пенсії у фіксованому розмірі замість застосування відповідних коефіцієнтів збільшення до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24, від 13.02.2025 у справі № 280/3296/24, від 18.02.2025 у справі № 400/5696/24, від 18.02.2025 у справі № 160/15379/24, від 25.02.2025 у справі № 160/14043/24, від 12.03.2025 у справі №620/8157/24, від 12.03.2025 у справі № 280/4794/24, від 12.03.2025 у справі № 340/4007/24, від 15.04.2025 у справі № 200/5836/24. Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24, не знайшов підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.10.2025 у справі № 160/28752/23.
Отже, оскільки індексація пенсії проводиться автоматично, позивач не подавав відповідачу заяви про перерахунок його пенсії у зв`язку з автоматичною індексацією.
18.12.2025 Відповідач 2 самостійно здійснив індексацію пенсії позивача встановив надбавку з 01.03.2023 – 100 грн., з 01.03.2024 – 100 грн., з 01.03.2025 застосував коєфіціент індексації 1,046, тобто відповідач 2 не здійснив правильної індексації пенсії позивача, як встановлено законодавством.
А тому відповідач 2 порушив права позивача на належне пенсійне забезпечення та, враховуючи вищенаведене, позов є у даній частині обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. 
Згідно з нормами ч.2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо строку звернення, суд вказує наступне. Враховуючи, що на виконання постанови ПААС від 04.12.2025 у справі № 200/1528/25 позивачу призначена пенсія з 26.09.2022, тобто позивач до 04.12.2025 не міг знати про порушення своїх прав, про які йдеться у позовній заяві. Із позовною заявою позивач звернувся 01.01.2026. Тому, виходячи з таких обставин, позивачем не порушено шестимісячного строку звернення до суду.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як учасник бойових дій, тому судові витрати, які підлягають відшкодуванню відсутні. 
Керуючись ст.2, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
1. Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відповідача 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (адреса Україна, 43026, Волинська обл., місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6. ЄДРПОУ 13358826); Відповідача 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса Україна, 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3. ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не застосування приписів ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (80 відсотків заробітної плати (доходу) при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та обчислення розміру пенсії з дати її призначення (26.09.2022) із застосуванням (урахуванням) положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (у розмірі 80 відсотків заробітної плати позивача (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).
4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення з 01.03.2023 індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.03.2023 ОСОБА_1 індексацію пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 10846.37 грн. (за 2019-2021 роки), на коефіцієнт 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
6. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення з 01.03.2024 індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.
7. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.03.2024 ОСОБА_1 індексацію пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 10846.37 грн. (за 2019-2021 роки), на коефіцієнт 1,0796 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23.03.2024 №185, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
8. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення з 01.03.2025 індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115.
9. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.03.2025 ОСОБА_1 індексацію пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 10846.37 грн (за 2019-2021 роки), на коефіцієнт 1,115 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» від 25.02.2025 №209, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
10. Судове рішення складене 17.03.2026.
11. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
12. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
13. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова