КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року Cправа №320/45378/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в:
Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 569615,18 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок несплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також штрафних (фінансових) санкцій. 
Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, забезпечують визначення в передбачених Податковим кодексом України та іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, а також вживають заходів щодо погашення податкового боргу у межах наданих їм повноважень, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/45378/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу цієї ухвали. 
На час прийняття рішення у даній справі відзив на позовну заяву або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) як платник податків перебувала на обліку (за основним місцем податкового обліку) в ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДПС у м. Києві, а в подальшому, у зв`язку з внесенням змін до організаційної структури Головного управління ДПС у м. Києві, переведена на облік до Правобережної ДПІ ГУ ДПС у м. Києві. 
Відповідно до даних інформаційної системи оперативного обліку платежів, яка забезпечує податковий орган інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами, за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 569615,18 грн, з них: 517498,63 грн - за платежем «податок на доходи фізичних осіб»; 43096,55 грн - за платежем «військовий збір»; 9020,00 грн – за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції». 
Як вбачається з даних інтегрованих карток платника податків - відповідача та розрахунку податкового боргу, розмір податкової заборгованості за наведеними вище видами платежів утворився внаслідок несплати ним у повному обсязі: 
- донарахованого податковим органом за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки податкового зобов`язання за платежами: податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 517498,63 грн (з них: 413726,90 грн - за основним платежем; 103771,73 грн – за штрафними (фінансовими) санкціями); військового збору у загальному розмірі 43096,55 грн (з них: 34477,24 грн - за основним платежем; 8619,31 грн – за штрафними (фінансовими) санкціями); 
- застосованих податковим органом за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки штрафних (фінансових) санкцій за вчинення відповідачем податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у загальному розмірі 9020,00 грн. 
Заходи, що вжиті податковим органом з метою виконання платником податків власних податкових обов`язків, не призвели до зменшення абсолютного значення суми податкового боргу відповідача, у зв`язку з чим Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до суду з даним позовом.
На підтвердження наявності обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, ним подано до суду ряд документальних доказів, які містять відомості про: 
- склад податкового боргу відповідача, дату і підстави його виникнення (копію акта від 17.03.2025 № 21752/Ж5/26-15-24-02-07/3086511643 документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2022, в якому зафіксовано порушення платником податків вимог пунктів 44.1, 44.3 статті 44, пункту 49.2, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73, пункту 85.2 статті 85, підпункту 163.1.3 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1, пункту 164.3 статті 164, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170, підпункту ‘б’ пункту 171.2 статті 171, підпункту ‘а’ пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179, підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України; копії винесених за результатами наведеної вище перевірки податкових повідомлень – рішень від 14.04.2025 № 33551240207 на загальну суму 517158,63 грн, № 33554240207 на суму 340,00 грн, № 3355240207 на загальну суму 43096,55 грн, № 33557240207 на суму 1020,00 грн та № 33563240207 на суму 8000,00 грн; роздруківки зворотнього боку інтегрованих карток платника податків за платежами «податок на доходи фізичних осіб», «військовий збір» та «адміністративні штрафи та інші санкції»», що відображають стан розрахунків відповідача з бюджетом, у тому числі залишок несплаченого податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 517498,63 грн, військового збору у сумі 43096,55 грн та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 9020,00 грн; докази надіслання податкових повідомлень – рішень від 14.04.2025 № 33551240207, № 33554240207, № 3355240207, № 33557240207 № 33563240207 засобами поштового зв`язку); 
- сплив строку, з яким чинне податкове законодавство пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу (копію податкової вимоги про сплату боргу від 27.06.2025 № 0013426-1306-2615 на суму 569615,18 грн разом з доказами її надіслання відповідачу рекомендованим поштовим відправленням. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Податок на доходи фізичних осіб в силу вимог підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 та підпункту 14.1.166 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України належить до загальнодержавних податків, порядок нарахування та сплати якого визначено розділом IV цього Кодексу. 
Відповідно до положень пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункт 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України). 
Згідно з приписами пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). 
У свою чергу, сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня, належить до грошових зобов`язань платника податків (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Підпунктами 54.3.1, 54.3.2 та 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент проведення контролюючого заходу) передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
В силу вимог пунктів 111.1 та 111.2 статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується, зокрема, фінансова відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).
Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) – це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. 
Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень (пункт 121.1 статті 121 Податкового кодексу України).
Відповідно до положень пункту 121.2 статті 121 Податкового кодексу України неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Пунктом 123.2 статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 (діяння, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. 
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Так, в силу положень пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (абзац 2 підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України). 
Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 цього Кодексу при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
У свою чергу, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається податковим боргом платника податків (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.
Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Порядок надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення та визначається положеннями статті 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58, пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).
Згідно з приписами пункту 42.2 статті 42 цього Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац 2 пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України).
Пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України). 
Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. 
Суд звертає увагу на те, що у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов`язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу. Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються узгодження грошового зобов`язання та наявності підстав для стягнення податкового боргу у судовому порядку (у тому числі направлення та вручення податкових повідомлень – рішень та податкової вимоги).
Як встановлено судом, рекомендовані поштові відправлення із надісланими відповідачу податковими повідомленнями - рішеннями від 14.04.2025 № 33551240207, № 33554240207, № 3355240207, № 33557240207 № 33563240207 та податковою вимогою від 27.06.2025 № 0013426-1306-2615 повернулись до контролюючого органу неврученими із відмітками поштової служби "за закінченням терміну зберігання". 
Відомостей про зміну податкової адреси у період винесення та направлення контролюючим органом податкових повідомлень – рішень та вимоги про сплату боргу відповідачем суду не надано.
На час винесення рішення у даній справі податкову вимогу від 27.06.2025 № 0013426-1306-2615 та податкові повідомлення - рішення 14.04.2025 № 33551240207, № 33554240207, № 3355240207, № 33557240207 № 33563240207 у зв`язку з настанням обставин, передбачених пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу, не відкликано. 
Доказів сплати податкового боргу у розмірі 569615,18 грн або оскарження вказаних вище податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги відповідачем суду надано не було.
На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та штрафних (фінансових) санкцій у загальному розмірі 569 615,18 грн. 
У свою чергу, заходи забезпечення погашення податкового боргу, що вжиті позивачем як органом стягнення, відповідають положенням пункту 87.11 статті 87, пункту 95.2 статті 95 та статті 102 Податкового кодексу України. 
За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до бюджету у розмірі 569 615,18 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача – суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 569615 (п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) грн 18 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.