Справа № 182/7280/25
Провадження № 2/0182/983/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

12.02.2026 року        м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Калініченко Катерина Юріївна, до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Служба в справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про скасування згоди на роз`єднання дітей,- 

В С Т А Н О В И В:

12.11.2025 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із згаданим вище позовом про визнання протиправним та скасування рішення про скасування згоди на роз`єднання дітей, посилаючись на наступні обставини. 
ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку кандидатів в усиновлювачі, бажаючи усиновити двох малолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є вихованцями КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Дніпропетровської обласної ради», 26.05.2025 року подала заяву до Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про встановлення опіки над братом і сестрою з метою їх подальшого усиновлення. 
27 травня 2025 року Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради № 100/2 Денісова Н.М. була призначена опікуном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вона забрала дітей з КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Дніпропетровської обласної ради», який у зв`язку з евакуацією знаходився за адресою: Hoge Weide 6, 4041 HR At Kesteren, the Netherlands.
З моменту спільного проживання опікуна разом з дітьми стало очевидним, що хлопчик має психологічні захворювання, з якими неможливо впоратись людині без спеціальної психологічної освіти, і які негативно впливають на його меншу сестру ОСОБА_7 . ОСОБА_8 поводився агресивно, мали місце необґрунтовані щоденні перепади настрою, довготривалі істерики, проблеми зі сном та усвідомленням того, що саме від нього хочуть, енурез. За вказаних обставин, ОСОБА_1 звернулась за обстеженням ОСОБА_5 до Медичної клініки Garvis, де йому було встановлено діагноз: когнітивна недостатність змішаного ґенезу (деприваційне + органічне походження), загальне недорозвинення мовлення (ІІІ рівень), перинатальне ураження центральної нервової системи (енцефалопатія). При цьому лікар підкреслив, що ураження ЦНС не відновлюються, це є невиліковна хвороба. Вказані діагнози не були відомі позивачу під час встановлення опіки і стали додатковим, непосильним навантаженням на неї в зв`язку з тим, що хлопчик окрім «нових» захворювань, має інвалідність і потребує особливого догляду. Тому, 21.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради з заявою про роз`єднання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою подальшого усиновлення ОСОБА_9 та влаштування ОСОБА_10 до спеціалізованого закладу та надання шансу цій дитині також бути усиновленою.
19 серпня 2025 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було прийнято обґрунтоване рішення (повідомлення) «Про надання згоди на роз`єднання сестри, ОСОБА_4 з братами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сестрою - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підставі даного рішення, розпорядженням Голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради № 165/2 від 02.09.2025 року ОСОБА_1 було звільнено від обов`язків опікуна ОСОБА_3 та припинено опіку над дитиною, однак хлопчик продовжував проживати з позивачем та її родиною. Така ситуація спричинила поглиблення стресового стану опікуна та дітей. Незважаючи на це, більше чим через два тижні безпідставного знаходження хлопчика у позивача, 18.09.2025 року розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було подовжено виконання обов`язків опікуна ОСОБА_1 до 10.10.2025 року. 
01.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась до сертифікованого психолога ОСОБА_14 з метою діагностування психоемоційного стану ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з`ясування доцільності сумісного проживання дітей в родині опікуна. Психолог надала негативний висновок, в якому зазначила, що сумісне проживання ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_5 набуло негативної динаміки, і є необхідність розглянути питання про розділення дітей та влаштування ОСОБА_10 в іншу родину.
10 жовтня 2025 року ОСОБА_5 було вилучено у позивача. За клопотанням Управління-Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради практикуючим психологом ОСОБА_15 було проведено діагностику дітей та надано протилежний висновок: «розділення брата і сестри буде мати серйозні негативні наслідки для їхнього емоційного, психологічного та соціального розвитку. Адже діти втратять почуття безпеки, підтримки й належності до родини, що може спричинити глибокі внутрішні переживання та труднощі у формуванні довіри до людей у майбутньому та негативно впливати на розвиток дітей». Позивач зауважує, що даний висновок було складено за клопотанням служби у справах дітей, психологом комунального закладу в якому на цей момент знаходився ОСОБА_8 , та з урахуванням постійного, щоденного тиску з боку Служби у справах дітей адміністрації Соборного району ДОР, який полягає у вимозі, щоб ОСОБА_1 повторно написала заяву на усиновлення двох дітей, такий висновок психолога позивач вважає достатньо сумнівним і упередженим. 
20 жовтня 2025 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було скасовано згоду на роз`єднання сестри, ОСОБА_6 з братами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сестрою ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З огляду на викладене вище, позивач вважає дане рішення (повідомлення) від 25.10.2025 року необґрунтованим та протиправним, оскільки при його ухваленні відповідач не врахував протилежні висновки психологів, характеристику з дитячого садка, який відвідує ОСОБА_9 , не вислухав її думку, а тому просить скасувати дане повідомлення. 
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.61-62).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено дію Повідомлення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.10.2025 року (а.с.63-66).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 року залишено без задоволення клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи в порядку загального провадження (а.с.138). 
24.11.2025 року від виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Зазначають, що рішення (повідомлення) про скасування згоди на роз`єднання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято на підставі вимог чинного законодавства з метою забезпечення прав та інтересів дітей. Звертають увагу суду, що висновок фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 не викликає довіри у органу опіки, оскільки вона не є державним психологом. Тоді як, згідно інформації про проведену практикуючим психологом ОСОБА_15 роботу з дітьми, що надійшла від адміністрації КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР» від 10.10.2025 року, роз`єднання брата та сестри буде мати серйозні негативні наслідки для їх емоційного, психологічного та соціального розвитку.
01.12.2025 року представник позивача ОСОБА_2 надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач жодним доказом не обґрунтував, чому у Служби в справах дітей Нікопольської міської ради виникли сумніви щодо доцільності роз`єднання дітей, і що саме стало підставою для виникнення цих сумнівів. Представник позивача наголосила, що основною підставою для прийняття рішення щодо роз`єднання ОСОБА_6 з братами та сестрою був стан здоров`я ОСОБА_5 , який вимагає спеціального догляду. А висновок психолога ОСОБА_14 був не основним, а додатковим доказом того, що дозвіл на роз`єднання дітей надано з метою забезпечення їх найкращих інтересів. Той факт, що психолог з вищою освітою є фізичною особою-підприємцем жодним чином не може впливати на рівень її кваліфікації. Під час прийняття спірного рішення не було враховано всі наявні у відповідача докази, не надано цим доказам жодної правової оцінки, а тому таке рішення є необґрунтованим і повинно бути скасовано. Висновок же «державного» психолога представник позивача вважає сумнівним, оскільки його складено 19.11.2025 року, тобто через пів року, як діти залишили комунальний заклад, у висновку взагалі не описується стан здоров`я ОСОБА_5 . Відповідач не з`ясував актуальний стан здоров`я дитини, не звернув уваги на надану опікуном медичну документацію. Адже надані медичні висновки містять важливу інформацію про наявність у дитини перинатального ураження ЦНС. 
24.12.2025 року представник позивача додатково повідомила суд, що в провадженні Соборного районного суду м. Дніпра перебуває справа за заявою ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_6 . 
Третя особа Управління - Служба в справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради повідомлялись про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на юридичну адресу, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого поштове відправлення отримано 18.12.2025 року особою за довіреністю Єпіхіною (а.с.140). Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, а тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України (далі СК України), Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №905 «Про затвердження порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей (зі змінами та доповненнями), Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини».
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).
Принцип найкращих інтересів дитини - це фундамент захисту прав дітей, закріплений у Конвенції ООН про права дитини, що вимагає ставити потреби дитини вище інтересів батьків, державних органів чи інших осіб. Він передбачає комплексну оцінку ситуації (погляди дитини, безпека, здоров`я, розвиток) та ухвалення рішень, що гарантують дитині стабільне, безпечне середовище, захищаючи її права на майбутнє. 
Як зазначено в ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» першоосновою розвитку особистості дитини, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Судом встановлено, що на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, який ведеться Службою у справах дітей Нікопольської міської ради, перебувають діти, позбавлені батьківського піклування: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2022 року у справі № 182/7400/20 (провадження № 2/0182/1733/2022) мати дітей ОСОБА_17 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відомості про батька дітей до актового запису про народження внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
За рішеннями виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 16.12.2020 року № 1057 та №1058 малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 влаштовано на повне державне утримання до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР», який в подальшому був перейменований у КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР» (адреса у зв`язку з евакуацією: Hjge Weide 6, 4041 HR At Kesteren, the Netherlands). 
Малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_9 також мають старших братів та сестру - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 23.02.2022 року (справа № 182/7400/20, провадження № 2/0182/1733/2022) батьків дітей ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 також позбавлено батьківських прав. Дітям надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування», ОСОБА_13 та ОСОБА_12 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_20 та ОСОБА_21 для спільного проживання та виховання дітей.
ОСОБА_1 перебуває на обліку кандидатів в усиновлювачі. Бажаючи усиновити вихованців КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 26.05.2025 року вона подала заяву до Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про встановлення опіки над братом і сестрою з метою їх подальшого усиновлення. 
Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 27.05.2025 № 100-р ОСОБА_1 призначено опікуном дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на три місяці, з подальшим продовженням дії розпорядження до набрання рішенням суду про усиновлення дітей законної сили (а.с.23).
07.05.2025 року ОСОБА_22 було надано історії розвитку ОСОБА_5 , де зазначено діагноз хлопчика: В22.0 (ВІЛ-енцефалопатія), 4 клінічна стадія, АРТ перша лінія - клінічна, вірусологічна та імунологічна ефективність. Гіпертрофія мигдаликів. Вроджений крупно-розмашистий горизонтальний ністагм. Міопія. Дитина з інвалідністю. Медичний висновок №745 від 16.02.2021 року по захворюванню: Хвороба зумовлена ВІЛ. Дійсний до 27.10.2036 року (а.с.34). 
Після підписання акту прийняття дітей, 27.05.2025 року ОСОБА_1 було надано нову Виписку з історію розвитку ОСОБА_5 , в якій було зазначено результати МРТ головного мозку: «В білій речовині супратенторіально розсіяні множинні гіперінтенсивні вогнища. Розташовані перивентрикулярні локалізації можна пояснити термінальною мієлінізацією. Аномалії підкіркової білої речовини неспецифічні. Ліквор без особливостей». Дитина з інвалідністю. Медичний висновок №745 від 16.02.2021 року по захворюванню: Хвороба зумовлена ВІЛ. Дійсний до 27.10.2036 року (а.с.35).
Позивач додатково звернулась до Медичної клініки Garvis. Відповідно до консультативного висновку від 19.07.2025 року, дитині встановлено діагноз: «Легкі інтелектуальні порушення. ОСОБА_23 ». Згідно консультативного висновку дитячого невролога від 27.06.2025 року, ОСОБА_24 встановлено діагноз: «Когнітивна недостатність змішаного ґенезу (деприваційне + органічне походження). Загальне недорозвинення мовлення (ІІІ рівень). Перинатальне ураження центральної нервової системи (енцефалопатія)». Відповідно до консультативного висновку від 30.08.2025 року, основний діагноз ОСОБА_10 - «Порушення психологічного розвитку, ЗНМ 3 рівня». (а.с.36,37-38).
Вказані діагнози не були відомі позивачу під час встановлення опіки і стали додатковим непосильним навантаженням на неї, оскільки хлопчик має високий ризик емоційних порушень, тривожності, нестійкої самооцінки та труднощі у соціальній адаптації, особливо у новому середовищі, а тому потребує особливого догляду. У зв`язку з цим, 21.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Служби у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради із заявою про роз`єднання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою подальшого усиновлення ОСОБА_9 та влаштування ОСОБА_10 до спеціалізованого закладу та надання шансу цій дитині також бути усиновленою.
Так, 19.08.2025 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було прийнято рішення (оформлено у вигляді листа-повідомлення) «Про надання згоди на роз`єднання сестри, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з братами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сестрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Рішення мотивоване наступним: ОСОБА_25 і ОСОБА_8 протягом тривалого часу знаходяться окремо від інших братів і сестри, а отже родинні зв`язки між ними не сформовані; Службою у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради було з`ясовано, що громадян України, які б виявили бажання усиновити в свою родину всіх дітей, немає, а рідний брат і сестра дітей - ОСОБА_26 та ОСОБА_27 вже влаштовані в сімейну форму виховання до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ; ОСОБА_3 має вади здоров`я, які потребують особливого догляду та постійного медичного спостереження (а.с.19-20). 
Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.09.2025 № 165-р ОСОБА_1 звільнено від обов`язків опікуна ОСОБА_3 , припинено опіку над дитиною та продовжено строк дії опіки кандидата в усиновлювачі над ОСОБА_28 на три місяці, з подальшим продовженням дії розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпропетровської міської ради від 27.05.2025 року № 100-р «Про призначення ОСОБА_1 опікуном малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » до набрання рішенням суду про усиновлення дитини законної сили (а.с.21).
Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 18.09.2025 № 180-р «Про внесення змін до розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.09.2025 № 165-р «Про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », внесено зміни до розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 02.09.2025 №165-р «Про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », виклавши пункт 1 розпорядження у наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від здійснення повноважень опікуна дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.10.2025 або раніше, з дня підписання акту про факт передачі дитини» (а.с.22).
Але дитину ОСОБА_29 не було вилучено в сім`ї опікуна. Така ситуація спричинила поглиблення стресового стану опікуна та дітей, у зв`язку з чим ОСОБА_1 01.10.2025 року звернулась до сертифікованого психолога з метою діагностування психоемоційного стану ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з`ясування доцільності сумісного проживання дітей в родині опікуна. 
03.10.2025 року спеціаліст вищої категорії ОСОБА_14 надала висновок, в якому зазначено, що «Сумісне проживання ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_6 має позитивну динаміку і може бути корисним для розвитку дівчинки. Сумісне проживання ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_5 набуло негативної динаміки і є необхідність розглянути питання про розділення дітей та влаштування ОСОБА_10 в іншу родину » (а.с.24-25).
10.10.2025 року дитину ОСОБА_29 було вилучено з родини опікуна та влаштовано до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР».
Разом з тим, 10.10.2025 року практикуючим психологом відділення «Служби підтримки сім`ї» даного центру ОСОБА_15 було проведено роботу з ОСОБА_30 та ОСОБА_28 , згідно якої надано висновок про недоцільність розділення брата та сестри, оскільки воно матиме негативні наслідки для їх емоційного, психологічного та соціального розвитку, адже діти втратять почуття безпеки, підтримки й належності до родини, що може спричинити глибокі внутрішні переживання та труднощі у формуванні довіри до людей у майбутньому та негативно впливати на розвиток дітей (а.с.90-92).
Згідно з доповненням до інформації про проведену роботу з ОСОБА_28 від 14.10.2025 року, отримані результати свідчать про збережену емоційну прив`язаність ОСОБА_9 до брата ОСОБА_10 , позитивне ставлення до нього, бажання спільного проведення часу та наявність внутрішньої потреби у сімейній єдності. Висловлювання дитини, що повторюють оцінки дорослих, можуть вказувати на залежність її суджень від матері та прагнення відповідати її очікуванням. Водночас на емоційному рівні дівчинка демонструє прихильність, турботу та бажання бути поруч із братом. Роз`єднання дітей може призвести до: посилення емоційної ізоляції ОСОБА_9 та формування почуття провини чи відкинутості; зростання тривожності через втрату стабільного об`єкта прихильності; ускладнення розвитку довіри та емоційної регуляції у подальшому; порушення процесу формування ідентичності, оскільки брат є для неї значущою фігурою, з якою вона себе частково ототожнює. З огляду на вищевикладене, роз`єднання дітей є небажаним, оскільки між ними наявний емоційний зв`язок, який сприяє їхній стабільності, почуттю безпеки та розвитку соціально-емоційних навичок (а.с.94-95).
20.10.2025 року виконавчий комітет Нікопольської міської ради повідомленням № 2277/25 скасував згоду на роз`єднання сестри, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з братами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сестрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16 зворот-18).
Дане повідомлення № 2277/25 від 20.10.2025 року надано Управлінню-Службі у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради для розгляду питання щодо звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна дитини, ОСОБА_4 та припинення опіки над дитиною, з метою возз`єднання та влаштування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до сімейних форм виховання.
24.10.2025 року сертифікований психолог ОСОБА_14 надала ще один висновок, в якому зазначено, що психологічна робота з ОСОБА_28 показала, що до брата ОСОБА_5 дівчинка не відчуває емоційної прив`язаності. При згадуваннях хлопчика у ОСОБА_6 вступають в дію захисні механізми психіки: ігнорування, уникання, що є маркером того, що поведінка ОСОБА_10 була для дівчинки стресогенним фактором, який сповільнював її розвиток. Відсутність ОСОБА_5 в житті дівчинки не вплине негативно на її психологічне здоров`я та розвиток (а.с.31-32). 
Крім того, в матеріалах справи міститься надана КЗДО (ясла-садок) Комбінованого типу №155 ДОР характеристика на вихованця ОСОБА_7 , де зазначено, що спостерігається позитивна динаміка в поведінці дівчинки, після того як ОСОБА_10 перестав відвідувати садок. ОСОБА_9 стала більш спокійною, проявляє інтерес до занять, відновила спілкування з однолітками, стала більш спокійною (а.с.33). 
В свою чергу, Службою у справах дітей Нікопольської міської ради направлено листа до КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР» щодо надання інформації про відносини між ОСОБА_30 та ОСОБА_28 , їх психоемоційного контакту під час перебування дітей в даному закладі.
Згідно з висновком про особливість психоемоційної взаємодії, наданим КП «Криворізький центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» ДОР», під час перебування дітей за місцем евакуації закладу (дата спостереження: 01.04.2022 - 27.05.2025) ОСОБА_8 поводиться переважно стримано, однак у взаємодії з сестрою демонструє захисну і водночас лідерську позицію. Часто ініціює контакт, пропонує ігри, допомагає молодшій сестрі орієнтуватися у правилах та межах. У ситуаціях невизначеності шукає сестру поглядом, інколи вербально підтверджує її стан («все добре» «не бійся»). Емоції переважно контрольовані, але у періоди перевантаження може підвищувати голос або відходити вбік, не порушуючи загального контакту. Тащі ОСОБА_9 відкрита емоційно, легко вступає у діалог, охоче приймає підтримку брата. У нових ситуаціях орієнтується на його реакції. Часто торкається його руки, обіймає, шукає зоровий контакт. У моменти переживання чи втоми звертається до нього за втіхою. У присутності брата поведінка дівчинки більш впевнена, без нього може проявляти сором`язливість або тривожність. Мiж дiтьми спостерiгається стабiльний емоцiйний зв`язок, характерний для сiблiнгової прив`язаностi з елементами взаємної пiдтримки. Контакт теплий, фiзично й емоцiйно комфортний. Конфлiкти виникають рiдко та швидко врегульовуються. Дiти узгоджують дiї пiд час гри, дiляться iграшками, демонструють готовнiсть поступатися. Взаємодiя має компенсаторний характер: брат виконує роль емоцiйного провiдника i захисника, тодi як дiвчинка є для нього джерелом позитивних емоцiй i соцiальної активностi. Обоє opiєнтoвані на спiльнiсть та взаємну присутнiсть. Дiти демонструють високу цiннiсть мiжособистiсного зв`язку i потребу перебувати разом. Роз`єднання може викликати у них посилення тривоги, регресивнi реакцi або емоційне пригнічення. Перехід у сiм`ю розглядається як потенцiйно позитивний, за умови збереження їхнього сiблiнгового контакту та поступового адаптацiйного супроводу. Взаємодiя дiтей характеризується теплом, довірою та стійким емоційним зв`язком. Брат i сестра функцiонують як психологiчно взаємодоповнювана пара. Збереження їхнього контакту є важливим фактором стабiльностi та безпеки обох, особливо у процесi пероходу до нової сімейної системи. Для майбутніх опiкунiв важливо пiдтримувати цю природну близькiсть та створити умови для поступового, безпечного пристосування дiтей до сiмейного життя (а.с.99).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно норм частини 1 ст. 210 СК України, якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні.
Однак різноманітність життєвих обставин не дозволяє зробити подібну заборону абсолютною, і закон робить виключення для випадків, коли окреме проживання братів та сестер найбільшою мірою відповідає їхнім інтересам, наприклад, при перебуванні одного з дітей у спеціальному лікувально-виховному закладі або якщо усиновлення одного з них було здійснене раніше іншими особами, або коли брати і сестри не знають про свою спорідненість тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 210 СК України за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами.
Згідно з пунктом 36 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі по тексту - Постанова №866), рідні брати і сестри не можуть бути роз`єднані під час влаштування. У разі неможливості влаштувати їх разом через стан здоров`я одного з братів/сестер опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, керівники закладів зобов`язані забезпечити постійні контакти між дітьми, в тому числі періодичні зустрічі, листування, телефонні розмови, обмін фотокартками тощо. Якщо за віком або станом здоров`я дитина не може самостійно писати, повідомлення від її імені та з її слів пишуть особи, які здійснюють догляд за дитиною. Періодичність зустрічей встановлюється залежно від обставин перебування дітей, але не рідше ніж два рази на рік.
Так, з огляду на зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що для роз`єднання рідних брата та сестри при усиновленні повинні існувати істотні обставини. Позивач визначає істотними обставинами наявність у ОСОБА_5 вад здоров`я, які потребують особливого догляду та постійного медичного спостереження, а також негативний вплив поведінки брата на психологічний стан та розвиток сестри ОСОБА_6 . Суд не може погодитись з такою позицію позивача з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_31 станом на 07.05.2025 року була обізнана про стан здоров`я ОСОБА_5 , отримала Виписку із історії розвитку, із зазначенням діагнозів з посиланням на медичний висновок №745 від 16.02.2021 року. Посилання на цей же медичний висновок та ідентичний діагноз містить і Виписка із історії розвитку ОСОБА_5 від 27.05.2025 року. Отриманий позивачкою Консультативний висновок медичної клініки Garvis щодо стану здоров`я ОСОБА_5 містить діагноз - Легкі інтелектуальні порушення. Енурез, та не містить відомостей, що ураження ЦНС не відновлюється та є невиліковними, про які зазначає позивач у позовній заяві. 
Крім того, з наданих спеціалістами-психологами висновків чітко прослідковується, що між ОСОБА_30 та ОСОБА_28 існували доброзичливі, довірливі відносини та мав місце тісний емоційний зв`язок до моменту потрапляння дітей в сім`ю опікуна. 
Так, у своєму висновку психолог ОСОБА_14 зазначила, що ОСОБА_8 не сприймає ОСОБА_1 як авторитетну матір, виховні стратегії ОСОБА_1 є не результативними, оскільки проти них у хлопця є підсвідомий протест. Психологічна несумісність буде поглиблювати дистрес жінки та дезадаптацію дитини. Психолог дійшла висновку, що позитивний розвиток відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_30 неможливий і подальше сумісне перебування може нести за собою шкідливі наслідки як для жінки, так і для дитини. 
А отже, суд вбачає наявність напружених відносин саме між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_30 , що стало дистабілізаційним фактором в сім`ї опікуна, та безпосередньо має негативний вплив як на психологічний стан самої позивачки, так і на стан ОСОБА_6 в цілому. Але відсутність емоційного зв`язку та психологічна несумісність між опікуном та одним з усиновлюваних дітей не є істотною підставою для роз`єднання рідних брата та сестри в розумінні ст. 210 СК України. Крім того, позивачем не доведено, що саме стан здоров`я ОСОБА_5 , його діагноз та поведінка негативно впливає на психоемоційний стан ОСОБА_6 . Надані висновки спеціалістів-психологів містять протилежні суперечливі відомості, і позбавляють суд можливості дійти компетентного висновку, оскільки для цього потрібні спеціальні знання в іншій галузі, ніж право. Разом з тим, позивачка процесуальними правами щодо заявлення клопотання про призначення судово-психологічної експертизи не скористалась.
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України від 26.04.2001 №2402-ІІІ «Про охорону дитинства», згідно з якими регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини 4 статті 10 ЦПК та Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (пункт 135 рішення ЄСПЛ від 06.07.2010 у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland»; пункт 77 рішення ЄСПЛ від 11.10.2017 «M.S. v. Ukraine»). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Mamchur v. Ukraine»)
З огляду на викладене вище, суд вважає законним та обґрунтованим рішення (оформлене у вигляді повідомлення), прийняте виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, про скасування згоди на роз`єднання сестри, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з братами: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сестрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
З огляду на те, що в задоволенні даного позову відмолено, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовується.
Керуючись ст.210 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.4,10, 12, 13, 81,82,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Калініченко Катерина Юріївна, до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Служба в справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про скасування згоди на роз`єднання дітей - відмовити. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева