ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р. 	Справа № 520/21528/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.10.25 по справі № 520/21528/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 26.06.2025 року № 205150018215 про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не зарахувавши до страхового стажу: періоди роботи з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 , архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, архівної довідки від 09.04.2025 року № 138/01-13; періоди навчання з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року згідно трудової книжки від 26.04.1988 року НОМЕР_2 , диплому від 29.02.1988 року НОМЕР_3 .
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити гр. ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09 липня 2025 року, зарахувавши гр. ОСОБА_1 до страхового стажу: періоди роботи з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 , архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, архівної довідки від 09.04.2025 року № 138/01-13; періоди навчання з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року згідно трудової книжки від 26.04.1988 року НОМЕР_2 , диплому від 29.02.1988 року НОМЕР_3 .
В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 26.06.2025 року № 205150018215 про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 26.06.2025 року № 205150018215 про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : періоди роботи з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 , архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, архівної довідки від 09.04.2025 року № 138/01-13; періоди навчання з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року згідно трудової книжки від 26.04.1988 року НОМЕР_2 , диплому від 29.02.1988 року НОМЕР_3 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.).
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу роботи не зараховано період навчання набутий на території російської РФСР з 01.09.1983 по 29.02.1988 згідно диплому НОМЕР_3 , оскільки зазначений період навчання, підлягає уточненню відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови КМУ №562 від 16.05.2025, якою затверджено: "Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для зарахування їх до страхового стажу" або, "Порядку підтвердження та зарахування періодів роботи особи в іншій державі до страхового стажу (стажу роботи) для визначення права на призначення пенсії за віком" або інших документів. Серед матеріалів доданих до заяви відсутня інформація/документи, видані органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі, які підтверджують факт неотримання таких виплат. Згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 вбачається період роботи позивача з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року у колгоспі "Побєда". Період роботи в колгоспі згідно архівної довідки від 19.02.2020 року №81, оскільки неможливо ідентифікувати ПІБ з паспортними даними (не зазначено по батькові). Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 19.06.2025 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За розглядом звернення від 19.06.2025 Головним управлінням ПФУ у Рівненській області ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 26.06.2025 року № 205150018215.
Згідно отриманого оскаржуючого рішення вбачається, що страховий стаж заявника становить 31 рік 02 місяці 09 днів.
До страхового стажу не зараховані наступні періоди роботи:
- період роботи в колгоспі згідно архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, оскільки не можливо ідентифікувати ПІБ з паспортними даними (не зазначено по-батькові);
- період навчання набутий на території російської РФСР з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року згідно диплому НОМЕР_3 , оскільки зазначений період навчання підлягає уточненню відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови КМУ № 562 від 16.05.2025 року, якою затверджено: "Порядок підтвердження нездійснення виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 01 січня 1992 року за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для зарахування стажу" або "Порядку підтвердження та зарахування періодів роботи особи в іншій державі до страхового стажу (стажу роботи) для визначення права на призначення пенсії за віком» або інших документів. Заявником не було надано документів, виданих органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі, які підтверджують факт неотримання таких виплат.
Позивач вважаючи спірне рішення відповідача протиправним, звернувся до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 26.06.2025 року № 205150018215 про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : періоди роботи з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 , архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, архівної довідки від 09.04.2025 року № 138/01-13; періоди навчання з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року згідно трудової книжки від 26.04.1988 року НОМЕР_2 , диплому від 29.02.1988 року НОМЕР_3 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.
Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Абзацом першим частини четвертої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 24-1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Порядку підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для зарахування їх до страхового стажу, затвердженогопостановою КМУ від 16.05.2025 №562 у разі відсутності документів про неотримання в іншій державі пенсійних виплат особа зазначає причини неможливості їх отримання та може звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України за допомогою в поданні до іншої держави запиту щодо відповідних документів.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку № 637).
Записами трудової книжки ОСОБА_1 від 26.04.1988 серія НОМЕР_4 підтверджено наступний спірний період навчання з 01.09.1983 по 29.02.1988 згідно диплому НОМЕР_3 в Івановському сільськогосподарському інституті.
Україна та російська федерація є учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Згідно зі статтею 6 цієї Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при призначенні пенсії.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, зокрема, від 31.10.2018 у справі №459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі №686/4998/15.
Крім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, та, відповідно, не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.
Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 17.07.2019 у справі № 144/669/17.
Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.
Наведена постанова набрала чинності 02.12.2022.
Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року.
Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі згідно архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, колегія суддів зазначає наступне.
Дослідивши архівну довідку від 19.02.2020 №81, видану Дубовогрядською сільською радою Сахновщинського району Харківської області, колегією суддів встановлено, що у довідці зазначено, що у документах архівного фонду колгоспу "Побєда" с. Дубові Гряди Сахновщинського району Харківської області значиться ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що нормами ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Таким чином, незазначення по-батькові позивача у архівній довідці не може бути підставою для незарахування трудового стажу, оскільки це є надмірним формалізмом та вказана помилка не може нівелювати відомості інших документів, позбавивши позивача права на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим, посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на те, що у архівній довідці не зазначено по-батькові, не може бути підставою для відмови у зарахуванні набутого ОСОБА_1 стажу.
Водночас згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 , колегією суддів встанволено, що в період з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року позивач працювала у колгоспі "Побєда" (КСП "Побєда", приватне сільське господарство "Побєда").
А тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вищевказаний страховий стаж позивача підлягає зарахуванню.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що прийняте пенсійним органом рішення про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, колегія суддів зазначає наступне.
Як підтвердилось під час апеляційного перегляду даної справи, оскаржуване рішення від 26.06.2025 року № 205150018215 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області без надання належної оцінки документам, доданим до заяви та за відсутності мотивування достатнім чином. При цьому суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданих виключно орган Пенсійного фонду.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, з огляду на встановлені у справі обставини та норми права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що обираючий належний спосіб захисту прав позивача суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 26.06.2025 року № 205150018215 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : періоди роботи з 07.07.1988 року по 30.04.2001 року згідно трудової книжки колгоспника від 07 липня 1988 року НОМЕР_1 , архівної довідки від 19.02.2020 року № 81, архівної довідки від 09.04.2025 року № 138/01-13; періоди навчання з 01.09.1983 року по 29.02.1988 року згідно трудової книжки від 26.04.1988 року НОМЕР_2 , диплому від 29.02.1988 року НОМЕР_3 .
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 520/21528/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова   Я.В. П`янова