П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9747/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В. Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
11 лютого 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. 
1.2 В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні його рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини та інші поважні причини, а саме у зв`язку з доглядом і утриманням неповнолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 ОСОБА_1 є курсантом навчального курсу школи загальновійськової підготовки в/ч НОМЕР_1 , як військовослужбовець за призовом на військову службу під час мобілізації.
2.2 20 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого безпосереднього командира, подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки у його сім`ї з 14 травня 2025 року на вихованні та утримані перебуває троє неповнолітніх осіб, які в силу віку потребують постійного стороннього догляду, матеріального утримання та виховання.
2.3 Листом від 21.05.2025, за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , у задоволенні рапорту позивача відмовлено та зазначено про відсутність у нього права на звільнення з військової служби на підставі абз. 5, 7 п. 3 ч.12 ст. 26 вищезгаданого Закону. 
Відповідачем зазначено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2020 №686/18200/20, опікуном малолітніх дітей позбавлених батьківського піклування визнано ОСОБА_2 (дружина позивача), відтак у позивача відсутній обов`язок щодо їх утримання.
2.5 Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з цим позовом. 
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 08.09.2025 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що документів про визнання позивача опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем, патронатним вихователем або усиновлювачем надано не було. При цьому такими документами можуть бути: копія рішення суду про усиновлення, копія рішення органу опіки та піклування (суду) про призначення особи опікуном чи піклувальником дитини (дітей), копія рішення про утворення прийомної сім`ї, про створення та забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу, копія договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї, копія договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу. Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачу задоволенні його рапорту, зазначивши, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2020 №686/18200/20, опікуном малолітніх дітей позбавлених батьківського піклування визнано ОСОБА_2 (дружина позивача), а тому у позивача відсутній обов`язок щодо їх утримання, а також станом на цей час немає підстав для звільнення з військової служби.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву. 
4.1 Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2025 та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. 
4.2 Підставою для апеляційного оскарження рішення суду є не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
4.3. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
1.2 Нормами статті 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.
1.3 Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
1.4 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан. На час розгляду судом цієї адміністративної справи воєнний стан в Україні триває.
1.5 Згідно з частиною другою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
1.6 Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону №2232-XII).
1.7 Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
1.8 Відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення) військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
1.9 Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних відносин), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
1.10 Частиною 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: військовослужбовці, які є усиновлювачами, на утриманні яких перебуває (перебувають) дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями, патронатними вихователями, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років.
1.11 Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення № 1153) передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
- підстави звільнення з військової служби;
- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
1.12 Військовий рапорт - це документ, за допомогою якого військовослужбовець може звернутися до командування щодо тих чи інших питань.
1.13 При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
1.14 Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.
Таким чином, отримавши рапорт, посадові особи військової частини зобов`язані його розглянути на надати мотивовану відповідь стосовно викладених у рапорті питань.
1.15 Апеляційний суд вважає, що у даному випадку документів про визнання позивача опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем, патронатним вихователем або усиновлювачем позивачем надано не було. При цьому такими документами можуть бути: копія рішення суду про усиновлення, копія рішення органу опіки та піклування (суду) про призначення особи опікуном чи піклувальником дитини (дітей), копія рішення про утворення прийомної сім`ї, про створення та забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу, копія договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї, копія договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу.
1.16 Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач правомірно відмовив позивачу задоволенні його рапорту, оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2020 у справі №686/18200/20, опікуном малолітніх дітей позбавлених батьківського піклування визнано ОСОБА_2 (дружину позивача), а тому у позивача відсутній обов`язок щодо їх утримання, що унеможливлює звільнення з військової служби з зазначених підстав.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
2.2 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що відповідають обставинам справи.
2.3 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.