ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18725/19 Суддя (судді) першої інстанції: Свентух Віталій Михайлович

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙЗ АЙ ТІ» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 5 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙЗ АЙ ТІ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №0569301207 від 9 липня 2019 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 5 січня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд вказав про те, що позивачем порушено передбачені пунктом 201.1 статті 201 ПК України граничні терміни реєстрації податкових накладних, що підтверджується актом про результати камеральної перевірки ТОВ "Вайз Ай Ті" №6270/26-15-12-07/39427231 від 10.06.2019 року.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №640/18725/19; ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайз Ай Ті» задовольнити повністю, визнавши протиправним та скасувавши податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 09.07.2019 №0569301207; стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Вайз Ай Ті» судовий збір 3 723,54 грн; стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Вайз Ай Ті» судовий збір 4 468,25 грн. 
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2026 року та від 9 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
2 лютого 2026 року та 4 лютого 2026 року відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким просить апеляційну скаргу ТОВ «Вайз Ай Ті» залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 по справі №640/18725/19 у частині відмови в задоволені позову залишити без змін.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до фактичних обставин справи, Головним державним ревізором-інспектором відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Карасевич Іриною Сергіївною, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 ст.75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Вайз Ай Ті".
За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних №6270/26-15-12-07/39427231 від 10.06.2019 року.
Перевіркою своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Вайз Ай Ті" встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Зокрема, вказано про порушення підприємством граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН: №29 від 31.12.2017 року - 6 днів; №237 від 31.12.2017 року - 5 днів; №18 від 31.12.2017 року - 6 днів; №190 від 31.10.2017 року - 5 днів; №191 від 31.10.2017 року - 5 днів; №138 від 31.07.2017 року - 3 дні; №2 від 31.07.2017 року - 7 днів; №89 від 30.06.2017 року - 190 днів; №165 від 30.09.2017 року - 5 днів; №28 від 31.12.2017 року - 7 днів; №172 від 30.11.2017 року - 5 днів; №171 від 30.11.2017 року - 5 днів; №192 від 30.10.2017 року - 30 днів; №166 від 30.09.2017 року - 5 днів; №19 від 31.12.2017 року - 7 днів; №91 від 30.06.2017 року - 190 днів; №81 від 23.06.2017 року - 10 днів; №20 від 31.12.2017 року - 7 днів; №21 від 31.12.2017 року - 7 днів; №23 від 31.12.2017 року - 7 днів; №22 від 31.12.2017 року - 6 днів; №27 від 31.12.2017 року - 6 днів; №82 від 30.06.2017 року - 34 дні; №24 від 31.12.2017 року - 6 днів; №26 від 31.12.2017 року - 7 днів; №25 від 31.12.2017 року - 7 днів; №236 від 31.12.2017 року - 5 днів; №219 від 31.10.2018 року - 5 днів; №5 від 31.12.2018 року - 7 днів; №9 від 31.12.2018 року - 7 днів; №11 від 19.12.2018 року - 2 дні; №240 від 30.11.2018 року - 5 днів; №241 від 30.11.2018 року - 5 днів; №276 від 31.12.2018 року - 6 днів; №277 від 31.12.2018 року - 6 днів; №8 від 31.12.2018 року - 16 днів; №16 від 31.12.2018 року - 16 днів; №12 від 31.12.2018 року - 16 днів; №12 від 31.12.2018 року - 16 днів; №13 від 31.12.2018 року - 16 днів; №14 від 31.12.2018 року - 16 днів; №205 від 03.10.2018 року - 15 днів; №220 від 31.10.2018 року - 5 днів; №2 від 20.12.2018 року - 3 дні; №76 від 13.02.2019 року - 15 днів.
09.07.2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №0569301207.
Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
У скарзі позивач зазначив про те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано ретроспективну дію пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України; законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом; станом на час розряду справи в суді чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція Закону №466- ІХ, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах, а саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року за наведених у цій же нормі умов.
Також апелянт зазначив про те, що судом неправильно встановлено обставини щодо податкової накладної №11 від 19.12.2018 та неправильно застосовано правила операційного дня; оскільки податковим органом не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття податкової накладної № 11 саме протягом операційного дня 16.01.2019 (з 8 до 20 год), позивач вважає, що така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних вчасно; порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у даному випадку відбулось за відсутності вини платника податків та з незалежних від нього причин, а саме через перевантаженість сервера ДФС.
Апелянт послався на те, що судом не надано належної оцінки доводам про повторну камеральну перевірку та ризик подвійного притягнення до відповідальності; проведення повторної камеральної перевірки з одного і того ж предмета перевірки (питання) за один і той самий період Податковим кодексом України не передбачено.
Надаючи оцінку таким доводам апелянта судова колегія керується наступним.
За приписами п. 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи, а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. 
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). 
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Статтею 1201 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. 
Відповідно до ст. 1201 Кодексу порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.
Пунктом 120.1 ст. 120 Кодексу порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються, за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "1" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 20,1.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної В таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Системний аналіз ст. 201, п. 1201.1 ст. 120 ст. 120 ПК України, дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Статтею 195 ПК України визначено перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а саме: вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту; вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі реекспорту, якщо товари поміщені у такий режим відповідно до пунктів 3 (щодо товарів у вигляді продуктів їх переробки) та 5 частини першої статті 86 Митного кодексу України; вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі безмитної торгівлі, вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі вільної митної зони.
Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.
Статтею 197 ПК України, зазначено перелік операцій, що звільнені від оподаткування.
П. 201.2 ст. 201 ПК України передбачено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Згідно з п. 21 Порядку № 1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.
Пунктом 8 Порядку № 1307 передбачено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10 - 15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "Х" та зазначається тип причини: 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 i 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).
Відповідно до п. 11 Порядку № 1307, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку. 
У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "600000000000", рядок "Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта" не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності). 
У такому самому порядку складається податкова накладна у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) у межах балансу платника податку для невиробничого використання; використання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в операціях, які не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування; використання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), не в господарській діяльності; визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.
Пунктом 16 Порядку № 1307 визначено, що таблична частина податкової накладної складається з двох розділів: А і Б. 
До розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг, зокрема, у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у цій графі платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України. 
До графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. У графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. 
До графи 9 податкових накладних вноситься код пільги. 
Графа 9 заповнюється у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, звільнених від оподаткування податком на додану вартість. 
У графі 9 зазначається код відповідної пільги з податку на додану вартість згідно з Довідниками податкових пільг (Довідник податкових пільг, що є втратами доходів бюджету, або Довідник інших податкових пільг), які затверджені ДФС станом на дату складання податкової накладної. 
У разі здійснення пільгових операцій, які не внесені до вказаних довідників (у зв`язку із запровадженням нової пільги) станом на дату складання податкової накладної, у графі 9 проставляється умовний код "99999999", а у відведеному полі зазначаються відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи Податкового кодексу України та/або міжнародного договору (угоди), якими передбачено звільнення від оподаткування. 
До розділу А податкової накладної (рядки I - X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме: у рядку І зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість; у рядках II - IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI; у рядках V - IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної. 
У разі складання податкової накладної на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, рядки II - VIII не заповнюються.
Відповідно до п. 17 Порядку № 1307, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні. 
У податковій накладній, складеній на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, у графі "Складена на операції, звільнені від оподаткування" верхньої лівої частини робиться помітка "Без ПДВ".
Зазначене не поширюється на операції з постачання товарів/послуг, до яких одночасно застосовуються як нульова ставка, так і основна та/або ставка 7 відсотків. У такому разі складається одна податкова накладна, у якій заповнюються відповідні графи нижньої табличної частини. 
Операції, що оподатковуються за нульовою, основною ставкою або ставкою 7 відсотків, відображаються в окремих рядках нижньої табличної частини податкової накладної.
У межах спірних правовідносин, податкові накладні відображені в акті перевірки були складенні та виписані на кінцевих споживачів, що не є платниками податку на додану вартість (податкові накладні: № 192 від 30.10.2017 року; № 205 від 03.10.2018 року; № 76 13.02.2019 року) або складені за операціями відповідно до пункту 199.1 статті 199 Кодексу та є результатом умовного продажу (податкові накладні: №8, № 12, №14, № 16, № 13, № 9, № 5, № 276, № 277 від 31.12.2018 року; № 240, № 241 від 30.11.2018 року; №219, №220 від 31.10.2018 року; № 23, № 25, № 28, № 20, № 19, № 21, № 26, №27, №29, №24, №22, №18, №236, №237 від 31.12.2017 року; № 171, №172 від 30.11.2017 року; №191, № 190 від 31.10.2017 року; № 166, № 165 від 30.09.2017 року; № 2, № 138 від 31.07.2017 року; № 82, № 89, № 91 від 30.06.2017 року; № 81 від 23.06.2017 року), а відтак не підлягали наданню отримувачу (покупцю).
Відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 №0569301207 за даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄДРПН, встановлених статтею 201 та статтею 120-1.1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних за звітний період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року.
Судом встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, містять у верхній лівій частині у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" помітка "X" та зазначено тип причини ''09'' - складена на постачання неплатнику податків''.
Таким чином, позивачем були складені та надіслані відповідачу податкові накладні відповідно до вимог Порядку №1307.
Висновки суду про те, що зазначені податкові накладні складені на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за основною ставкою (20%), колегія суддів вбачає помилковими, оскільки такі суперечать п. 8 Порядку № 1307.
Щодо порушення строків реєстрації вказаних податкових накладних, судом встановлено, а сторонами не заперечується, що позивач не вчасно зареєстрував податкові накладні, які не надавалися покупцю, та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, Порядку №1307 дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. 
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені у акті камеральної перевірки податкові накладні складені на підставі статті 198 ПК України, які в силу приписів ст. 201, п. 1201.1 ст. 120 ст. 120 ПК України, виключають можливість застосування до такого платника штрафу.
Суд враховує доводи апелянта щодо ретроспективної дії положень пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, що викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №640/6342/19, та підлягають застосуванню апеляційним судом згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статті 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» та статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо правила операційного дня колегія суддів враховує таке.
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Пунктом 11 Порядку №1246 передбачено, що після накладення кваліфікованого електронного підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно з пунктами 13-15 вказаного Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
З аналізу вищезазначених норм права у сукупності вбачається, що прийняття чи неприйняття податкових накладних, надісланих засобами електронного зв`язку, відбувається на автоматичному рівні з урахуванням особливостей електронного документообігу у межах операційного дня, який відповідно до Порядку №1246 триває у робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної.
У справі, що розглядається, 15.01.2019 о 14:29 год. позивач направив до контролюючого органу на реєстрацію податкову накладну № 11 від 19.12.2018, що підтверджується повідомленням про отримання звітності від 15.01.2019.
15.01.2019 о 19:13 год. позивачу надійшла відповідь, що документ не прийнято через помилку.
15.01.2019 о 20:05 год. позивач повторно направив податкову накладну на реєстрацію. Квитанція про успішну реєстрацію податкової накладної була отримана позивачем 31.01.2019 року о 15:40 год., тобто на 16-й операційний день з дня направлення запиту на реєстрацію податкової накладної № 11 від 19.12.2018. У квитанції зазначено про те, що податкова накладна № 11 від 19.12.2018 року була зареєстрована 17.01.2019 року о 8 год. 00 хв.
Так, положеннями Порядку №1246 та пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оскільки податковим органом не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття податкової накладної № 11 від 19.12.2018 протягом операційного дня 16.01.2019 (з 8 до 20 год.), така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних вчасно.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення №0569301207 від 9 липня 2019 року про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 248 235,22 грн та наявність достатніх правових підстав для його скасування.
Водночас, підлягають відхиленню доводи апелянта щодо подвійного притягнення до відповідальності та проведення повторної камеральної перевірки з одного і того ж предмета перевірки (питання) за один і той самий період, оскільки такі є абстрактними та не містять визначення конкретного переліку податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких відповідачем повторно застосовано штрафні санкції. 
Таким чином, аналіз матеріалів справи та правових норм при застосуванні до спірних правовідносин дає підстави вважати, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.
За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.
Відповідно, доводи апеляційної скарги, а також фактичні обставини, встановлені судовою колегією, повністю спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙЗ АЙ ТІ» такою, що підлягає задоволенню та вбачає правові підстави для скасування рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року.
За приписами частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням вищенаведеного, сума судового збору у розмірі 8 191,79 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.
Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 317, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" задовольнити.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №0569301207 від 9 липня 2019 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 191,79 грн (вісім тисяч сто дев`яносто одна гривня сімдесят дев`ять копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

Т.Р. Вівдиченко