Справа №203/9563/25
Провадження №3/0203/135/2025

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Дніпро
Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріал, що надійшов з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.51 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №323363 від 08.12.2025, ОСОБА_1 08.12.2025 о 09 годині 10 хвилин за адресою: місто Дніпро, вул.128-ї Бригади Тероборони в магазині «Єва» таємно викрала з полиці майно, а саме: біжутерію в кількості 9 шт. загальною вартістю 973 грн., скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.
ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду не надала. Ухвали суду від 21.01.2026 та від 09.02.2026 про примусовий привід ОСОБА_1 до судового засідання не виконані, жодної інформації суду не направлено.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.
Диспозицією ст. 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1) або становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).
Аналізуючи диспозицію вказаної статті, можна зробити висновок, що адміністративна відповідальність настає за вчинення закінченого дрібного викрадення чужого майна.
Матеріал складається лише з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА№323363 від 08.12.2025, заяви керівника магазину «Єва» за адресою: місто Дніпро, вул.128-ї Бригади Тероборони про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка скоїла крадіжку біжутерії, розписки про зберігання товару в магазині під оглядом камер, акту інвентаризації.
Згідно з письмовими поясненнями керівника магазину «Єва», жінка ходила по магазину і нічого не купувала, а потім поклала до свого карману 9 одиниць біжутерії. Керівник це побачила, викликала охорону та зачинила двері магазину. Коли жінка зрозуміла, що двері магазину зачинені, то попрямувала до стенду з біжутерією та повернула її на полицю. 
Нормативне визначення закінченого і незакінченого злочину в поєднанні з фактичними обставинами справи не дають підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 фактично мала реальну можливість розпорядитися викраденим на свій розсуд, тобто продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби та інше. 
Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи (п.4 ч.3 ст. 129).
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Системний аналіз Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що він не містить понять стадій правопорушення (готування, замаху), сама диспозиція ст.51 КУпАП також не передбачає відповідальності за незакінчені дії. У цей же час цей Кодекс містить низку статей, що передбачають відповідальність за незакінчені дії (наприклад ст.188 КУпАП), що дає об`єктивні підстави стверджувати про неможливість притягнення особи до відповідальності за скоєння замаху на дрібне таємне викрадення чужого майна, що в свою чергу виключає відповідальність ОСОБА_1 . 
Керуючись ст.ст. 9, 253, 285, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити за відсутністю в її діянні події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 

Суддя Г.В. Качаленко