1	Справа № 335/385/26  3/335/318/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вартанової Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 30.12.2025 о 22 год. 30 хв. в м.Запоріжжя, пр.Соборний, біля буд.167, керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою ЕНА 5298717 від 23.07.2025, чим порушив п.2.1 а ПДР.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Вартанова Г.М. у судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у зв`язку із чим не має можливості прибути до суду та розгляд справи просив провести за участі його захисника. 
Адвокат Вартанова Г.М. у судовому засіданні зазначила про те, що вважає невірною правову кваліфікацію адміністративного правопорушення вчинення якого інкриміновано ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №555372 від 30.12.2025 з огляну на такі обставини. Так, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 07.02.2018 року. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2024 у справі ЄУН 369/19491/23 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Строк дії вказаної постанови з 02.02.2024 по 22.01.2025 року. Після 23.01.2025 ОСОБА_1 за поновленням права керування транспортним засобом до відповідних органів не звертався. Водночас, ОСОБА_1 з 2024 року проходить військову службу та за наказом командира частини вимушено сідав за кермо задля виконання службових обов`язків. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5298717 від 23.07.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. Разом з цим, ОСОБА_1 є особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, а не особою, яка такого права ніколи не мала, отже його дії підлягали кваліфікації за ч.4 ст.126 КУпАП. 
Так, посилаючись по положення «Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої наказом МВС №515 від 07.12.2009 та «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортних засобів», затвердженого Постановою КМУ №340 від 08.05.1993 року зауважила, що вказаними нормативно-правовими актами передбачено порядок поновлення права керування транспортними засобами особами, які були позбавлені відповідного права та з них слідує, що після проходження відповідної процедури, зокрема, позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів посвідчення водія повертається особі.
Таким чином з огляду на викладене з дня винесення постанови суду, якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами і на день складання протоколу у цій справі останній був особою позбавленою права керування ТЗ, а не особою, яка такого права не має, отже за обставин викладених у протоколі його дії повинні були кваліфіковані за ч.4 ст.126 КУпАП.
За вказаних обставин вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку із чим відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення визнається протиправною, винною дією чи бездіяльністю, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно, об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. 
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Об`єктом правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП є особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, згідно ст. 12 КУпАП.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП повністю доведена та підтверджується матеріалами справи. 
Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 555372 від 30.12.2025 року ОСОБА_1 30.12.2025 о 22 год. 30 хв. в м.Запоріжжя, пр.Соборний, біля буд.167, керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою ЕНА 5298717 від 23.07.2025.
На підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено довідку з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» згідно якої останній має повторність за ст.126 КУпАП.
Також до матеріалів справи долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5298717 від 23.02.2025 року якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн.
В силу положень ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Також з дослідженого відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при зупинці транспортного засобу документів на підтвердження права керування не надав. Також захисником не заперечувався факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
З приводу доводів захисника щодо невірної кваліфікації адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 , суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2024 у справі ЄУН 369/19491/23 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Відповідно до ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, відповідно до «Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1086 тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п.12 розділу ХІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, 
затвердженої наказом МВС 07.12.2009 № 515 повернення посвідчення водія, отриманого вперше, особі, позбавленій права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), не здійснюється. Після набрання чинності рішенням суду про позбавлення особи права на керування транспортними засобами посвідчення водія вважається недійсним, підлягає вилученню та передається в установленому порядку для знищення до ТСЦ МВС за місцем проживання такої особи.
Для отримання права на керування транспортними засобами така особа після закінчення строку, на який її позбавлено такого права, проходить позачерговий медичний огляд, повторну підготовку в закладі та складає теоретичний і практичний іспити в ТСЦ МВС, після чого отримує посвідчення водія, яке вважається отриманим вперше.
Таким чином з аналізу вище наведених норм слідує, що особі, яка вперше отримала посвідчення водія та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП і до неї було застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія не повертається та вважається недійсним.
Постановою Кабінету Міністрів України №885 від 10 листопада 2017 року внесено зміни до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 та визначено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія або яка була позбавлена права на керування транспортним засобом чи здійснила обмін посвідчення водія протягом двох років з дати його видачі, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Згідно довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 07.02.2018 року та посвідчення водія підлягає вилученню. 
Отже, за встановлених обставин суддя відхиляє доводи захисника щодо невірної правової кваліфікації адміністративного правопорушення вчинення якого інкриміновано ОСОБА_1 оскільки останній в у розумінні наведених правових норм вважається особою, яка не має права керування транспортними засобами та дії останнього працівниками поліції правильно кваліфіковано за ст.5 ст.126 КУпАП.
Досліджені судом докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу,  суддя враховує положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, в якому сказано, що стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_2 , який останньому на праві власності не належить, а тому суддя приходить до висновку, про не можливість застосування адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч.5 ст.126, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок у дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком 5 (п`ять) років.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:         А.Б. Алєксєєнко