Справа 206/503/26 
Провадження 2/206/1072/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року  м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра
в складі: головуючої - судді Плінської А.В.,
при секретарі Габісонія Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, 
встановив:

В лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та зобов`язання повернути кошти за товар неналежної якості в розмірі 12 600 грн., а також просить розірвати договір пошиття костюма, укладеного між сторонами по справі 19 січня 2026 року шляхом дистанційного продажу та просить визнати відмову відповідача у поверненні коштів за товар неналежної якості протиправною. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 19 січня 2025 року здійснила онлайн – покупку товару, а саме жіночий брючний костюм молочного кольору з матеріалу напівшерсть в розмірі 38 (М) без найменування моделі (презентація костюму на сторінці Продавця в Instagram від 16.09.2025) у Відповідача через мобільний додаток ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням дистанційного способу продажу. 
Вартість товару становила 12 600,00грн. Товар було доставлено ОСОБА_1 службою доставки ТОВ «НОВА ПОШТА» 24.01.2026 року. Після отримання товару позивачкою було виявлено істотні недоліки (дефекти), а саме: невідповідність параметрів моделі погодженим міркам, що унеможливлює нормальне використання костюма за його цільовим призначенням;
невідповідність кольору костюма кольору, погодженому сторонами під час оформлення замовлення. А саме позивач була зорієнтована відповідачем, що колір товару – молочний. Крім того позивачкою виявлено невідповідність тканини, нею замовлено було напівшерсть, а отримано синтетику.
ОСОБА_1 вважає виявлені недоліки істотними, а відхилення від погоджених параметрів, кольору та тканини свідчить про порушення умов договору та неналежну якість, а тому вона має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми.

Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.
26 березня 2026 року до суду надійшов відзив фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на позов, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог із посиланням на те, що з боку позивача не надано жодних належних та допустимих доказів, що товар містив істотні недоліки. Виготовлення товару здійснено відповідно до стандартів та замірів наданих позивачем, товар в повному обсязі відповідає зображенню, згідно якого виконувалось замовлення.
24 березня 2026 року позивачка подала до суду відповідь на відзив в якому вказує, що всі обставини вказані у позові підтверджуються скріншотами переписки із відповідачем щодо розміру, кольору та якості костюму.
Ухвалою від 31 березня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, справу просила розглядати без її участі.
Представник відповідача, відповідач в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, скористались правом на подачу відзиву на позов.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 19 січня 2025 року позивачка придбала в інтернет-магазині « vitalia_nadraga_brand» на сторінці соціальної мережі Instagram костюм брючний молочного кольору, вартістю 12600, розмір М, за що сплатила кошти двома платежами в розмірі 5000 грн. та 7600 грн., що підтверджується квитанцією №280144035 та платіжною інструкцією від 22 січня 2026 року.
Згідно переписки у месенджері між сторонами було погоджено модель костюму, склад тканини - напівшерсть Італія, розмір – позивачкою самостійно було здійснено заміри та відправлено відповідачу, колір молочний.
Згідно переписки у месенджері та ТТН 20451351391836, 24 січня 2026 року ОСОБА_1 отримала замовлений костюм.
Після примірки з`ясувалось, що костюм позивачці не підходить за розміром, дещо крупновато в плечах, не підходить по кольору так як він білосніжний і на її погляд склад тканини інший аніж заявлено, про що позивачка написала відповідачу в месенджері. Наступного дня позивачка написала відповідачу, що жакет взагалі на неї великий і вона хоче все повернути, на що відповідачем було повідомлено про неможливість повернення, так як це індивідуальне замовлення. Позивачці було роз`яснено умови доопрацювання пошиття, однак вона відмовилась.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Нормою ст.698 ЦК України визначено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами.
За змістом ст.ст.205-208 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Положеннями ст.706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.
За змістом ст.ст.692, 694, 695 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу.
За змістом ст.ст.4, 6, 7 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.673, 675, 676 ЦК України споживач, окрім іншого, має право на належну якість продукції, чому відповідає обов`язок продавця (виробника, виконавця) передати споживачеві продукцію належної якості, що відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Згідно ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому випадку порушеними, якщо споживачу реалізовано продукцію неналежної якості.
Системний аналіз наведених норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини сторін, дає підстави для висновку, що у випадку придбання споживачем товару неналежної якості закон передбачає дві групи способів захисту споживачем своїх прав, які можуть бути пред`явлені на вибір споживача до продавця товару за місцем його купівлі, або до виробника, або до підприємства, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
При цьому, споживач, який пред`явив одну із альтернативних вимог, має право пред`явити наступну вимогу лише у випадку невиконання вже пред`явленої.
До першої групи альтернативних способів захисту прав споживача у випадку придбання ним товару неналежної якості закон відносить наступні вимоги споживача: про пропорційне зменшення ціни; про безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; про відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Така група способів захисту застосовується у випадку виявлення протягом гарантійного строку саме «простого» недоліку придбаного товару.
До другої групи способів захисту прав споживача належать такі альтернативні вимоги споживача, як: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимога заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Разом з тим, друга група альтернативних способів захисту застосовується у випадку виявлення протягом гарантійного строку лише істотного недоліку товару, тобто недоліку, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
При цьому, саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного недоліку товару, а тягар доказування причин його виникнення покладений на продавця/виробника/підприємство, що задовольняє вимоги споживача.
Положеннями ст.679 ЦК України, ч.14 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», п.18 Порядку встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
За змістом ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.678, ст.ст.680, 708 ЦК України у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Відповідно до пунктів 12, 15 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Недолік будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Системний аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що для встановлення істотності недоліку товару необхідно наявність таких ознак: неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням; виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення, а також наявність хоча б однієї з таких ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, адже обставини щодо якості тканини ґрунтуються з матеріалів справи лише на її власному досвіді, будь-яких доказів тому, що тканина не є тією, про яку домовились сторони суду не надано. Розміри позивачка також знімала самостійно та надсилала відповідачу для пошиття виробу, будь-яких доказів невідповідності суду не надано, щодо кольору така ж ситуація, сторонами було погоджено відтінок тканини та його назва і доказів тому, що виріб виготовлено в іншому кольорі, суду не надано, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.10,11,81, 258, 264-266 ЦПК України, суд, -
вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про захист прав споживача - відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська