Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2-а/733/4/26
Єдиний унікальний №733/318/26

Рішення
Іменем України

18 березня 2026 року        м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого судді Овчарика В.М.
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
представника позивача Липявка І.О. та
представника відповідача Хахуди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу,

установив:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказав, що відповідно до відомостей у військово-обліковому документі, сформованого у застосунку «Резерв +» 26 січня 2026 року, останній перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має звання «солдат» за номером в реєстрі «Оберіг» 300120245820864500010 за військово-обліковою спеціальністю 957032, вчасно уточнив дані 17 липня 2024 року. Згідно запису в застосунку «Резерв +» від 25 січня 2026 року відповідач звернувся до національної поліції в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про наявність даної повістки йому нічого не відомо, так як не отримував її ні в паперовому, ні в електронному вигляді. 12 лютого 2026 року в застосунку «Резерв +» під час чергового оновлення даних позивач виявив примітку про накладення штрафу за порушення правил військового обліку у розмірі 17 000 грн із пропозицією сплатити штраф добровільно з 50 відсотковою знижкою. 17 лютого 2026 року до відповідача був надісланий запит із витребуванням відповідних доказів накладення штрафу, який залишився не виконаним. У зв`язку з тим, що докази про притягнення його до адміністративної відповідальності та правомірності накладення адміністративного стягнення відсутні та до цього часу не надані ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням уточнених у судовому засіданні позовних вимог представником позивача, просить визнати протиправними дії відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем, зобов`язати відповідача виключити зазначені дані та скасувати рішення в справі про адміністративне правопорушення, яким на позивача накладено штраф у розмірі 17 000 грн 12 лютого 2026 року, стягнувши понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи. 

Ухвалою судді від 02 березня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, а також витребувано від І Відділу Прилуцького РТ ЦК та СП копію постанови або іншого документа про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (а.с. 20); 18 березня 2026 року представником відповідача надано копію повістки № 6402700 та копія акту на військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 26.01.2026 року; 18 березня 2026 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог.

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представник позивача Липявка І.О. підтримав уточнені ним позовні вимоги та просив їх задовольнити із зазначених у позові підстав.

Представника відповідача Хахуда О.В. у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що І Відділом Прилуцького РТ ЦК та СП не складався протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 та по якому не виносилася постанова про накладення адміністративного стягнення. Так, відповідно до розпорядження керівника І Відділу Прилуцького РТ ЦК та СП від 20 січня 2026 року було уповноважено старосту Монастирищенського старостинського округу вручити ОСОБА_1 повістку, відповідно до якої останній повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09-00 год 26.01.2026 року для уточнення даних. 26 січня 2026 року у Монастирищенському старостинському окрузі був складений акт про те, що ОСОБА_1 на даний час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Працює та проживає в м. Київ. Після отримання цього акту І Відділом Прилуцького РТ ЦК та СП відповідно до п. 79 Постанови Кабміну від 30 грудня 2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», останній звернувся до органів Національної поліції для доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому у застосунку позивача «Резерв+» були внесені відомості про те, що ТЦК та СП звернулося до Нацполіції, щоб доставити його для складання протоколу, так як він не прибув за повісткою. Також у цьому додатку було запропоновано ОСОБА_1 сплатити штраф за знижкою 50% із зазначенням послідовних дій для цього. На сьогоднішній день такий штраф ОСОБА_1 не сплачений, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення стосовно останнього не була винесена та не існує.

Відзиву на позов відповідачем не подано.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. 
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

У силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом першим частини першої статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 17.07.2024 року уточнив свої дані у вказаному відділі.

Із метою уточнених даних ОСОБА_1 на його ім`я ІНФОРМАЦІЯ_3 була складена повістка № 64022700, відповідно до якого позивач зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 09-00 год 26.01.2026 року.

26 січня 2026 року староста Монастирищенського старостинському округу Борщ О.М. та адміністратор віддаленого робочого місця відділу ЦНАП Ічнянської міської ради Сухенко В.А. склали акт про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час за вказаною адресою не проживає. Працює та проживає в м. Київ. 

У зв`язку з неявкою на вказану дату та час ОСОБА_1 , у застосунку останнього « ІНФОРМАЦІЯ_5 були внесені відомості про те, що ТЦК та СП звернулося до Нацполіції, щоб доставити його для складання протоколу, так як він не прибув за повісткою. Також у цьому додатку було запропоновано ОСОБА_1 сплатити штраф за знижкою 50% із зазначенням послідовних дій для цього такого змісту: 1. Подайте заяву, якщо визнаєте порушення. 2. Дочекайтеся рішення по справі в за стосунку протягом 3 днів. 3. Сплатіть штраф у розмірі 8 500 гривень впродовж 20 днів від моменту винесення рішення. Далі по тексту зазначено: «Радимо сплатити штраф вчасно. Якщо цього не зробити протягом 40 днів з моменту рішення, відкриють виконавче провадження. Штраф стягнуть примусово-від 34 000 гривень. Ваші дані потраплять до реєстру боржників» (а.с. 16-17).

У судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 не виносилася постанова про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не виносилася постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , тому відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення, яким на думку представника позивача, накладено на ОСОБА_2 штраф у розмірі 17 000 грн 12 лютого 2026 року.
Суд вважає, що представником позивача помилково прийнято повідомлення у за стосунку позивача «Резерв+» про обов`язок сплатити ним штраф як рішення відповідача про накладення стягнення на ОСОБА_1 .
Інші позовні вимоги, які на думку представника позивача, є похідними від вимог про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення, а саме про визнання протиправними дії відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем, а також зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку також задоволенню не підлягають, оскільки згідно з ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України місцевий загальний суд як адміністративний не наділений повноваженнями вирішувати такі вимоги.
Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, тому підстави для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача відсутні. 
Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 72, 77, 79, 139, 229, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 262, 286 КАС України, суд
ухвалив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце розташування: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.

Головуючий суддя В. М. Овчарик