Справа № 354/518/19 
Провадження № 22-ц/4808/446/26 
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої   Томин О.О.
суддів:   Мальцевої Є.Є., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря Кузнєцова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду від 13 січня 2026 року, постановлену в складі судді Остап`юк М.В. в м. Яремче, в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Яремчанської міської ради, Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області із первісним позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном.
У листопаді 2020 року відповідачка ОСОБА_3 подала зустрічний позов, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Яремчанської міської ради, Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Яремчанського міського суду від 25 листопада 2021 року зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Ухвалою Яремчанського міського суду від 13 січня 2026 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги. Вважають таку ухвалу в оскаржуваній частині безпідставною, постановленою з порушенням норм процесуального права.
Апелянт ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала унеможливила подальший розгляд спору по суті, тим самим порушила право первинного позивача на судовий захист та одночасно істотно обмежила її процесуальні права як третьої сторони (зокрема права, передбачених ст. 43 ЦПК України), в результаті чого вона позбавлена можливості брати участь у підготовчому провадженні і подальшому розгляді справи, висловлювати свою позицію щодо клопотань сторін, надавати пояснення, заявляти клопотання та заперечення, а також бути вислуханою судом, а рішення по справі безпосередньо впливає на її права та право її малолітньої дитини на безпечне проживання.
Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на окремі судові засідання, на яких не був присутній представник позивача за первісним позовом (адвокат Клюба П.Р.), вважає необґрунтованими та такими, що суперечать як матеріалам справи, так і попереднім процесуальним рішенням суду. З кожної із зазначених судом дат представником позивача — адвокатом Клюбою П.Р. у встановленому процесуальному порядку подавалися мотивовані клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням об`єктивних причин неможливості участі, у тому числі у зв`язку з одночасною участю в інших судових провадженнях. Такі клопотання були розглянуті судом, визнані необхідними та поважними, а розгляд справи — відкладений із прийняттям відповідних процесуальних рішень (протокольних ухвал суду). Зазначені судові рішення є чинними та не скасованими, а відтак не можуть бути поставлені під сумнів або переоцінені судом у подальшому. За таких обставин використання судом тих самих дат як формальної підстави для залишення позову без розгляду свідчить про суперечливу процесуальну поведінку та фактичне зловживання процесуальними повноваженнями.
Посилається на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Бартя проти Грузії» (заява № 10978/06, рішення від 26.07.2018) про те, що відмова національного суду відкласти засідання за відсутності адвоката, який завчасно повідомив суд про об`єктивну неможливість участі, та ухвалення рішення за таких умов порушує статтю 6 Конвенції і позбавляє сторону права на справедливий судовий розгляд.
Вважає, що систематичні накладки дат судових засідань виникали не з вини учасників справи, а були наслідком неналежної організації судового розгляду, оскільки дати та час наступних судових засідань призначалися без узгодження з учасниками справи.
Вказує, що матеріали справи не містять ні технічних носіїв фіксації судового процесу, ні журналів судових засідань, що унеможливлює встановлення перебігу розгляду, участі сторін, заявлених клопотань та процесуальних рішень суду, а також причин зміни або перенесення дат судового розгляду, тому не може слугувати як належне обґрунтування суду щодо неявки сторін у судове засідання, що суперечить вимогам ст.ст. 247, 248 ЦПК України.
Учасника справи повідомлялося про відсутність розгляду справи не шляхом постановлення відповідних процесуальних рішень, а шляхом усного інформування через працівників суду (секретаря). У таких випадках сторонам повідомлялося, що судове засідання не відбудеться з організаційних причин (відсутнє електропостачання, суддя у відрядженні, на лікуванні і т.п.) або у зв`язку з поданням клопотань про відкладення однією із сторін. Однак, таке відкладення не повинно було в подальшому оформлюватися як «відсутність усіх учасників справи».
Вказує, що чинне процесуальне законодавство передбачає, що рішення про відкладення судового засідання та оцінка причин неучасті сторін мають ухвалюватися судом виключно в межах судового засідання з дотриманням установленої процедури та належної фіксації перебігу процесу.
Так, 14.10.2025 представник третьої особи – адвокат Кизенко О.Д. фактично не був допущений до участі в судовому засіданні. Він завчасно зареєструвався в системі «Електронний суд», перебував у режимі очікування підключення до судового засідання, однак такого підключення не було. У подальшому в телефонному режимі йому було повідомлено, що судове засідання не відбудеться та переноситься у зв`язку із задоволенням клопотання, поданого представником позивача — адвокатом Клюбою П.Р., а про дату наступного судового засідання буде повідомлено додатково. Разом із тим, за результатам кожного з таких перенесених судових засідань судом фіксувалися судові засідання у матеріалах справи таким чином, ніби представник третьої особи та інші учасники справи не з`явилися до суду.
Аналогічна за своєю суттю ситуація мала місце і під час судового засідання, призначеного на 13.01.2026 на 15.00 год. Адвокат третьої особи Кизенко О.Д. прибув до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та перебував на відеозв`язку з 15:00 до 16:30, однак до судового засідання допущений не був, судове засідання у процесуальному розумінні не було відкрито. Він систематично намагався з`ясувати причини відсутності розгляду, зокрема шляхом зв`язку з помічником судді, оскільки секретар судового засідання разом із суддею перебували в іншому судовому засіданні.
Вважає, що судом прийнято процесуальне рішення про залишення позову без розгляду фактично без проведення судового засідання.
З огляду на всі вищевикладені обставини вважає, що суд дійшов помилкового, необґрунтованого та неправомірного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду в порядку частини 3 статті 257 ЦПК України.
Просить скасувати як незаконну ухвалу Яремчанського міського суду від 13.01.2026 в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_2 , поновити провадження по справі та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції до іншого судді. Викликати для дачі пояснень секретаря судді ОСОБА_4 та адвоката Кизенка О.Д.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 у поданій ним апеляційній скарзі зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом допущено суттєві порушення процесуального права, а саме: не забезпечено належного фіксування судового засідання технічними засобами та/або належного оформлення протоколу судового засідання; не з`ясовано причин неявки та не надано належної оцінки поданим клопотання про відкладення судового засідання; порушено процесуальні права учасників справи на подання заяв і клопотань.
Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням закону поза судовим засіданням, без допуску учасників справи.
На даний час у справі фактично зібрано всі докази для завершення підготовчого судового засідання. Однак, клопотання не вирішені у зв`язку з неналежною організацією розгляду справи судом.
Щодо судових засідань 06.11.2023, 08.12.2023, 18.11.2024 вказує, що в матеріалах справи відсутні належні процесуальні документи, які підтверджують проведення судових засідань, а також фактичні підстави їх перенесення.
Вказує, що нерідко сторонам доводилося до відома, що судове засідання не відбудеться, однак згодом таке відкладення оформлювалося як «відсутність усіх учасників справи».
Вважає, що рішення про відкладення судового засідання та оцінка причин неучасті сторін мають ухвалюватися судом виключно в межах судового засідання з дотриманням установленої процедури та належної фіксації перебігу процесу.
Представник позивача завчасно у письмовій формі подавав клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин. Водночас, неодноразові накладки судових засідань виникали не з вини позивача чи його представника, а були наслідком неналежної організації процесу судом. При цьому, судом визнавалися поважними такі причини відкладення і судові засідання переносилися.
Вказує, що відкладення судового засідання, призначеного на 14.10.2025, було зумовлене похованням брата представника позивача, що є поважною підставою.
13.01.2026 представник позивача брав участь у кримінальній справі в апеляційній інстанції, що має пріоритетний характер, тому не міг бути присутній в цьому судовому засіданні. Однак, представник третьої особи прибув до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та перебував на відеозв`язку з 15:00 до 16:30, однак до судового засідання допущений не був, судове засідання у процесуальному розумінні не було відкрито. Представник третьої особи систематично намагався з`ясувати причини відсутності розгляду, зокрема шляхом зв`язку з помічником судді, оскільки секретар судового засідання разом із суддею перебували в іншому судовому засіданні. Тому апелянт вважає, що суд 13.01.2026 не забезпечив допуск учасників справи до судового засідання та не провів його у належній процесуальній формі, відбулося грубе порушення прав третьої особи. Крім того, представником позивача було завчасно подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд був зобов`язаний розглянути у встановленому процесуальному порядку.
Вважає, що судове засідання 13.01.2026 фактично не відбулося, і в суду були відсутні підстави для залишення позову без розгляду.
Також вважає формальним зазначення суду про неможливість розгляду справи без участі сторін.
Посилання суду на втрату позивачем інтересу до справи вважає безпідставним, оскільки ним регулярно подавалися клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Просить скасувати ухвалу Яремчанського міського суду від 13.01.2026 в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_2 , поновити провадження по справі та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзиви на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 – адвокат Клюба П.Р. (в залі суду), Лісова А.Ю. та її представник – адвокат Кизенко Д.О. (поза межами приміщення суду) доводи та вимоги апеляційних скарг підтримали.
Представник ОСОБА_3 – адвокат Говзан М.М. (в залі суду) щодо задоволення апеляційних скарг заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не прибули, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалив про розгляд справи за відсутності неприбулих її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 – адвоката Клюби П.Р., Лісової А.Ю. та її представника – адвоката Кизенка Д.О., заперечення представника ОСОБА_3 – адвоката Говзана М.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення позову (заяви) без розгляду.
За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом апеляційних скарг ухвала оскаржується в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 , тому апеляційним судом переглядається в цій частині.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вимогам відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області із первісним позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном.
Ухвалою Яремчанського міського суду від 02 липня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.
Ухвалою Яремчанського міського суду від 11 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 .
У листопаді 2020 року відповідачка ОСОБА_3 подала зустрічний позов, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Яремчанської міської ради, Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Яремчанського міського суду від 25 листопада 2021 року зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Підготовче засідання в цій справі відкладалося неодноразово.
Так, 02.08.2024 представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 05.08.2024 о 13 год 30 хв у зв`язку з його перебуванням у черговій відпустці, не підкріплене належними доказами (т. 6, а.с. 190).
Розгляд справи відкладено на 09.09.2024 об 11 год 30 хв (т. 6, а.с. 192).
04.09.2024 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 09.09.2024 об 11 год 30 хв у зв`язку з його перебуванням у м. Києві для проведення слідчих дій, не підкріплене належними доказами (т. 6, а.с. 206).
Розгляд справи відкладено на 18.11.2024 о 13 год 30 хв (т. 6, а.с. 219-220).
15.11.2024 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 18.11.2024 о 13 год 30 хв у зв`язку з його участю у судових засіданнях Івано-Франківського міського суду у кримінальних провадженнях, не підкріплене належними доказами (т. 6, а.с. 243).
Розгляд справи відкладено на 03.02.2025 о 10 год 00 хв (т. 6, а.с. 245).
03.02.2025 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 03.02.2025 о 10 год 00 хв у зв`язку з його участю у судових засіданнях Івано-Франківського міського суду у кримінальних провадженнях, не підкріплене належними доказами (т. 7, а.с. 1).
Розгляд справи відкладено на 10.03.2025 о 11 год 00 хв (т. 7, а.с. 3-4).
10.03.2025 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 10.03.2025 о 11 год 00 хв у зв`язку з його участю у судових засіданнях Івано-Франківського міського суду у кримінальних провадженнях, не підкріплене належними доказами (т. 7, а.с. 14).
Розгляд справи відкладено на 05.05.2025 о 15 год 00 хв (т. 7, а.с. 16-17).
05.05.2025 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 05.05.2025 о 15 год 00 хв у зв`язку з його участю у судовому засіданні Івано-Франківського міського суду, не підкріплене належними доказами (т. 7, а.с. 31).
Розгляд справи відкладено на 29.07.2025 о 14 год 30 хв (т. 7, а.с. 33).
28.07.2025 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 29.07.2025 о 14 год 30 хв у зв`язку з його перебуванням у відпустці за межами Івано-Франківської області, не підкріплене належними доказами (т. 7, а.с. 55).
Розгляд справи відкладено на 14.10.2025 о 14 год 00 хв (т. 7, а.с. 57-58).
13.10.2025 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 14.10.2025 о 14 год 00 хв у зв`язку з сімейними обставинами, не підкріплене належними доказами (т. 7, а.с. 69).
Розгляд справи відкладено на 13.01.2026 о 15 год 00 хв (т. 7, а.с. 71).
13.01.2026 представник позивача – адвокат Клюба П.Р. надіслав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи 13.01.2026 о 15 год 00 хв у зв`язку з його участю у судовому засіданні Івано-Франківського апеляційного суду, не підкріплене належними доказами (т. 7, а.с. 83).
Ухвалою Яремчанського міського суду від 13 січня 2026 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України – повторної неявки позивачів в судове засідання (т. 7, а.с. 85, 86).
Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду первісного позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивач та його представник за первісним позовом були повідомлені належним чином про судові засідання, які були призначені на 05.08.2024, 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025, 14.10.2025, 13.01.2026, і вісім разів поспіль у підготовчі судові засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, зважаючи на складність справи, розглядати справу у їхній відсутності неможливо.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України.
За змістом статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать зокрема диспозитивність, змагальність сторін та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст. 2 ЦПК України).
У частині першій ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Водночас, право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).
У відповідності до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.
Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції мають право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладному руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 липня 2023 року у справі № 755/20634/21.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 756/6049/19).
Також Верховний Суд звертав увагу, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі підстави залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду (див. постанову Верховного Суду від 17 вересня 2025 року у справі № 764/6846/24).
Верховний Суд наголошує, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (частини перша-третя статі 128 ЦПК).
Судом встановлено, що в судові засідання 05.08.2024, 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025, 29.07.2025, 14.10.2025, 13.01.2026 (тобто дев`ять разів поспіль) належним чином повідомлені позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник – адвокат Клюба П.Р. не з`явилися. При цьому, адвокат Клюба П.Р. щоразу в день засідання чи напередодні надсилав на електронну адресу Яремчанського міського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в інших судових засіданнях, перебуванні у відпустці чи за сімейними обставинами, не підкріплені належними доказами.
У частині першій статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Оскільки сторона позивача, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, про що свідчать клопотання представника позивача Клюби П.Р. про неодноразове відкладення розгляду справи, без надання підтвердних матеріалів щодо поважності причини неможливості з`явитися в судові засідання, не з`явилася у судові засідання, призначені на 05.08.2024, 09.09.2024, 18.11.2024, 03.02.2025, 10.03.2025, 05.05.2025, 29.07.2025, 14.10.2025, 13.01.2026 (дев`ять разів поспіль), заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавала, зважаючи на складність справи, розглядати справу у їхній відсутності неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Близький за змістом висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі № 372/5811/23 (провадження № 61-9695св25).
Що стосується доводів апелянтів про те, що з кожної із зазначених судом дат представником позивача — адвокатом Клюбою П.Р. подавалися мотивовані клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням об`єктивних причин неможливості участі, то, як зазначено вище, такі не були підкріплені належними доказами. А згідно вищевказаних норм права та практики Верховного Суду зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.
Посилання апелянтів на те, що такі клопотання до 13.01.2026 були розглянуті судом, визнані необхідними та поважними, а розгляд справи — відкладений, не свідчать про неможливість врахування повторної неявки позивача у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять ні технічних носіїв фіксації судового процесу, ні журналів судових засідань, що унеможливлює встановлення перебігу розгляду, участі сторін, заявлених клопотань та процесуальних рішень суду, також не спростовують правильних висновків суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).
09.09.2024, 10.03.2025, 29.07.2025 третя особа ОСОБА_1 та її представник – адвокат Кизенко О.Д. брали участь в судових засіданнях, висловлювали думку щодо клопотань представника позивача, відповідно, здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
14.10.2026 та 13.01.2026, зокрема, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи. При цьому журнали підготовчого судового засідання містять застереження про те, що технічна фіксація не здійснюється у зв`язку з ч. 2 ст. 247 ЦПК України (т. 7, а.с. 71, 85).
Щодо зазначеного апелянтами, що представник третьої особи ОСОБА_1 – адвокат Кизенко О.Д. мав намір брати участь в судовому засіданні 13.01.2026 в режимі відеоконференції, і очікував на таке підключення, а Яремчанським міським судом повідомлено, що заяви про проведення цього судового засідання в режимі відео конференції від ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не надходило, то відповідно до частин 1, 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
А апеляційний суд наголошує, що умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.
Інші доводи апеляційних скарг теж не містять підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду від 13 січня 2026 року в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 – без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Яремчанського міського суду від 13 січня 2026 року в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_2 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин
Судді:        Є.Є. Мальцева
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 10 березня 2026 року.