Справа № 405/335/26
2-о/405/3/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2026 Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: 
головуючого судді Шевченко І.М., 
при секретарі: Мишевець Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проніни Юрій Олександрович, заінтересована особа: Кропивницька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ВСТАНОВИВ:
В січні 2026 року заявник, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пронін Ю.О., через систему «Електронний суд» звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько – ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку він має намір успадкувати. На момент смерті, він проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , та виходячи з його віку та стану здоров`я доглядав за ним, вів з ним спільне господарство, але не був зареєстрований за адресою місця проживання батька. Отже, він вважається таким, що прийняв спадщину, заяву про відмову від спадщини заявник не подав. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, на 1/12 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Звернувшись до нотаріуса через свого представника, він отримав відповідь, з якої вбачається про необхідність встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Відтак, він змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення заявленого ним юридичного факту, що потрібно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав.
Ухвалою судді від 22.01.2026 року у справі відкрите окреме провадження, та призначене судове засідання.
Ухвалою судді від 27.01.2026 року витребувано докази від Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1.
Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. 15.04.2026 року, представник заявника, через систему «Електронний суд», подав суду клопотання про долучення доказів, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник заінтересованої особи – Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась заздалегідь та належним чином. Через систему «Електронний суд» 13.02.2026 року подала заяву про розгляд справи без її участі , за наявними в справі матеріалами.
Суд, всебічно і повно дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до Актового запису про смерть №2867, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Кропивницькою міською державною конторою №1 відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він не надав доказів постійного проживання з спадкодавцем на день смерті.
Відповідно до довідки Квартального комітету №10, від 26.03.2026 року за №37, ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зі своїм батьком ОСОБА_2 з літа 2018 року, і по день смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 12-13), яка пояснила що ОСОБА_2 був чоловіком її матері – ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З батьком вона перебувала у добрих стосунках, тому після смерті матері продовжувала його відвідувати. У зв`язку з погіршенням здоров`я, з літа 2018 року з ним проживав його син – ОСОБА_1 , адже в силу віку та загострення хвороб батькові потрібний був догляд.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 ( а.с. 15), ОСОБА_2 був його сусідом, та вони перебували у добрих стосунках. Оскільки останній був похилого віку, та хворів, то з ним приблизно з 2018 року і до дня смерті жив його син – ОСОБА_6 , та доглядав за батьком.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_7 (а.с.17), він був знайомий з сім`єю ОСОБА_2 з 2008 року, та з цього часу підтримував з ним та його дружиною стосунки. Після смерті дружини, ОСОБА_2 ще якийсь час проживав сам. Але згодом, у зв`язку із погіршенням здоров`я, він потребував сторонньої допомоги, тому, з літа 2018 року з ним почав проживати його син – ОСОБА_1 . 
Згідно відповіді Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, наданої на виконання ухвали судді, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не надходили.
Встановлення фактів спільного проживання заявника зі спадкодавцем та родинного зв`язку між ними, необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 . 
Суд не вбачає наявність будь-якого спору про право у даному випадку.
Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.
Згідно зі п.1 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.
Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в помешканні спадкодавця спільно, знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, на підставі досліджених судом доказів.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.
Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проніни Юрій Олександрович, заінтересована особа: Кропивницька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа – Кропивницька міська рада, код ЄДРПОУ 26241020, адреса – м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко