Справа № 595/305/26
Провадження № 2-о/595/33/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 
Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Содомори Р.О.,
при секретарі Присташ П.Р., 
з участю представника заявника Захарчука Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, 

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Захарчук Ю.В. звернувся в суд із заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серія НОМЕР_1 від 02.04.1983 року та трудової книжки серія НОМЕР_2 від 07.07.1988 року.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 з 1983 року по липень 1988 року працював в колгоспі «Промінь» смт Войнилівське Калуського району Івано-Франківської області. В трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.04.1983, при заповненні допущена помилка, а саме вказано його по батькові « ОСОБА_2 », а правильно « ОСОБА_3 ». З липня 1988 року заявник працював в колгоспі «імені Калініна», який перейменований в колгосп «Колос». З 01 березня 2000 року колгосп «Колос» було реорганізовано у приватно-агропромислове підприємство «Колос». 28 листопада 2008 року ПАП «Колос» припинило свою діяльність. У трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 07.07.1988 при заповненні допущена помилка, а саме вказано по батькові « ОСОБА_2 », а правильно « ОСОБА_3 ». 12 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення і нарахування пенсії за віком. 25 грудня 2025 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області заявник отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18 грудня 2025 року, згідно якого до його стажу роботи не зараховано період роботи згідно трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_1 від 02.04.1983 року та трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_2 від 07.07.1988 року, оскільки у зазначених трудових книжках по батькові вказано « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним, де вказано по батькові « ОСОБА_3 ».
Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 березня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
20 березня 2026 року представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги заявника по справі є безпідставними. У заяві про встановлення факту не надано доказів, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 02.04.1983 року та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07.07.1988 року, належить заявнику. Зазначає, що із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне йому для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Вважає, що заява про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду. 
Представник заявника у судовому засіданні просив заяву підтримав в повному обсязі, просить її задовольнити. 
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить суд розглядати справу у відсутності представника.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, встановив такі обставини.
Згідно даних паспорта заявника серії НОМЕР_3 , виданого Бучацьким РВ УМВС України в Тернопільській області, вбачається, що по батькові він записаний « ОСОБА_3 ».
Із копії картки фізичної особи-платника податків, вбачається, що по батькові заявника записано « ОСОБА_3 ».
Відповідно до копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , така оформлена на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Згідно копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , така оформлена на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Як вбачається із довідки №174 від 23.05.2023, виданої Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області на підставі книг обліку трудового стажу та заробітку колгоспника, ОСОБА_1 , 1963 року народження, працював і був членом колгоспу «Промінь», прийнятий на роботу трактористом 02.04.1983 і звільнений з роботи 14.10.1984, прийнятий на роботу трактористом 05.12.1986 та звільнений 19.07.1988.
Із довідки №175 від 23.05.2023, виданої Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області на підставі розрахункових книг та відомостей по оплаті праці, ОСОБА_1 , 1963 року народження, працював і був членом колгоспу «Промінь», прийнятий на роботу трактористом 02.04.1983 і звільнений з роботи 14.10.1984, прийнятий на роботу трактористом 05.12.1986 та звільнений 19.07.1988. Дата організації колгоспу «Промінь» 1950 року, який було ліквідовано 09.01.2003 і архівні документи знаходяться у відомстві Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області.
Із архівної довідки, виданої архівним відділом №2 Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області №1785/03-02 від 12.12.2022, ОСОБА_1 , вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу «ім. Калініна», колгоспу «Колос», ПАП «Колос» с. Миколаївка Бучацького району в книзі обліку трудового стажу є відомості про трудовий стаж ОСОБА_1 у 1988 та 1999 роках.
Із архівної довідки №1787/03-02 від 12.12.2022 виданої архівним відділом №2 Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу «ім. Калініна», колгоспу «Колос» с. Миколаївка Бучацького району, в книгах нарахування заробітної плати є відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за 1991-1995 роки.
Із архівної довідки №1786/03-02 від 12.12.2022 вбачається зміна назв підприємства: колгосп імені Калініна був організований у вересні місяці 1947 року, на основі загальних зборів селян села Миколаївка Золотопотіцького району Тернопільської області. У зв`язку з ліквідацією сільських районів в 1963 році Золотопотіцький район був ліквідований і з того часу колгосп безпосередньо підпорядковувався Бучацькому району. В 1992 році на базі колгоспу імені Калініна створено колгосп «Колос» ( підстава: протокол № 1 звітно- виборних зборів колгоспників колгоспу імені Калініна від 27 січня 1992 року.) 1 березня 2000 року колгосп «Колос» було реорганізовано у приватно-агропромислове підприємство «Колос» (підстава: протокол №1 зборів уповноважених членів колгоспу «Колос» від 1 березня 2000 року). 28 листопада 2008 року ПАП «Колос» припинив свою діяльність. Документи особового складу за 1964-2007 роки в кількості 297 справ передані на зберігання в архівний відділ Бучацької районної державної адміністрації.
Згідно довідки №15 від 30.05.2023, виданої директором Миколаївської гімназії Золотопотіцької селищної ради, ОСОБА_1 , згідно наказу №09 від 30.09.1995, прийнятий на посаду постійного кочегара школи і звільнений з посади згідно наказу №34 від 15.10.1998.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №192150007366 від 18.12.2025 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком узв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку. Згідно наданих до заяви документів про стаж, страховий стаж заявника складає 05 років 03 місяці 09 днів. До стажу згідно наданих документів не зараховано періоди роботи в колгоспі з 02.04.1983 по 14.101984, з 05.12.1986 по 19.07.1988, згідно довідки від 23.05.2023 №175, з 07.07.1988 по 02.01.2002, згідно довідки від 12.12.2022 №1785/03-02 та періоди роботи відповідно трудових книжок  НОМЕР_1 від 02.04.1983 року та НОМЕР_2 від 07.07.1988 року, оскільки по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає даним паспорта « ОСОБА_3 ».
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено перелік справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, серед яких, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц .
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до пунктів 2.11.- 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.
Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, у судовому порядку встановлюється факт приналежності особі документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові чи прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.04.1983 року та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07.07.1988 року та записів у них, виданих на ім`я « ОСОБА_1 », необхідно заявнику для подальшого оформлення пенсійної виплати, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Окрім того, суд відхиляє доводи заінтересованої особи про те, що із заяви про встановлення факту належності заявнику трудових книжок вбачається спір про право (право заявника на пенсійне забезпечення), у зв`язку з чим представник заінтересованої особи вважає, що заяву слід залишити без розгляду. Вказані доводи суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки від встановленого факту належності ОСОБА_1 трудових книжок, у яких невірно вказано по батькові заявника, залежить лише виникнення у заявника права на призначення йому пенсії за віком на підставі зазначених документів, тобто породжує право.
На підставі викладеного, ст.ст.2,4,12,13,76-78,258-268,273,293,315,319,352-355 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.04.1983 року та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07.07.1988 року, заповнених на ім`я ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя:	  	Р.  О.  Содомора