ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року	Львів	Справа № 260/4882/24 пров. № А/857/48636/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді	Хобор Р. Б.,	
суддів:	Бруновської Н. В.,	
 	Запотічного І. І.,	
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року, що ухвалила суддя Скраль Т.В., у місті Ужгороді, у справі № 260/4882/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2024 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження максимального розміру пенсії у розмірі - 28897,16 грн з 01 березня 2024 року. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум та висновків зроблених судом у даній справі. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області судові витрати у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) сплаченого судового збору.
9 вересня 2025 року позивач до суду подав заяву про встановлення судового контролю.
16 вересня 2025 року ухвалою суду заяву позивача про встановлення судового контролю задоволено частково. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати в Закарпатський окружний адміністративний суд звіт про виконання рішення суду від 27 серпня 2024 року в справі № 260/4882/24, протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали.
9 жовтня 2025 року відповідач подав звіт про виконання рішення суду, в якому зазначив, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4882/24, яке набрало законної сили 30.09.2024 та яким зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум та висновків зроблених судом у даній справі, 08 жовтня 2024 року Головне управління здійснило перерахунок пенсії з 01.03.2024 року без обмеження максимальним розміром. Розмір пенсії з 01.03.2024 склав 30897,16 грн. 
При цьому відповідач вказує, що, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 на дату проведення перерахунку пенсії на виконання вищезазначеного судового рішення (08.10.2024) вже був обрахований у сумі 30897,16 грн. (без обмеження максимальним розміром з 01.03.2024 на виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/8183/23) та фактично виплачувався у такому розмірі, починаючи з вересня 2024 року, то доплата за минулий час (з урахуванням раніше виплачених сум) за період 01.03.2024 - 31.10.2024 відсутня.
13 жовтня 2025 року позивач подав заяву, в якій просить, у разі невиконання чи неповного, неналежного виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 року по справі № 260/4882/24, зобов`язати відповідача подати повторний звіт (протягом десяти днів) і накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі тридцять два розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та зобов`язати виконати судове рішення.
У заяві зазначено, що станом на 10.10.2025 року відповідач не перерахував розмір пенсії, так як позивач отримав 25434,49 грн. Звертає увагу на розмір індексації, який, згідно з судовим рішенням, повинен вираховуватися із коефіцієнта 1,0796 вказаного за 2024 року, натомість розмір залишено з обмеженням 1 500 грн.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.
Таку позицію обґрунтовує тим, що судове рішення відповідач виконав у повному обсязі та згідно з нормами чинного законодавства, про що свідчить звіт про здійснений перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром. 
Відповідач зазначає, що встановлення судом першої інстанції нового строку для подання звіту є неправомірним, оскільки питання індексації пенсії за 2024 рік із застосуванням коефіцієнта 1,0796 без обмеження сумою 1500 грн. не було предметом дослідження та не визнавалося протиправним у межах даної адміністративної справи. Крім того, апелянт зазначає, що за наявності спеціальних норм КАС України щодо виконання судових рішень, суд не може зобов`язувати виконувати рішення шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки примусове виконання має відбуватися в межах виконавчого провадження.
Також відповідач стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано ототожнив граничну суму індексації з обмеженням максимального розміру пенсії, хоча встановлення ліміту в 1500 грн передбачено чинною постановою Кабінету Міністрів України № 185, яка не визнавалася неконституційною. 
Крім того, апелянт вказує на те, що визначення конкретних сум надбавок, зокрема за проживання в гірській місцевості, належить до виключної компетенції та дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду. На думку відповідача, суд не може підміняти собою орган владних повноважень і самостійно розраховувати розмір пенсійних виплат, оскільки дії Фонду повинні узгоджуватися виключно із зобов`язаннями, чітко визначеними в резолютивній частині рішення суду, а не з суб`єктивними висновками суду на стадії контролю за його виконанням.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 27 серпня 2024 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4882/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум та висновків зроблених судом у даній справі.
Під час розгляду справи № 260/4882/24, суд зробив наступні висновки: “у межах справи № 260/1722/24, судом встановлено, що позивач має право на підвищення на коефіцієнт збільшення та нарахування індексації до розміру його пенсії з 01 березня 2024 року. Щодо наявності у Постанові КМУ № 185 застережень про те, що розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, підвищуються на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, то суд звертав увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, яке передбачене частиною третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 29 травня 2024 року, який наявний в оригіналах пенсійної справи ОСОБА_1 , відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01 березня 2024 року, відповідно до рішення № 260/1722/24, однак індексація пенсії за 2024 року проведена з врахуванням обмеження 1500 грн, а не із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796.
Пенсія з 01 березня 2024 року нарахована у розмірі 28 897,16 грн.
Відповідно до роздруківки наданої до позовної заяви, 05 червня 2024 року ОСОБА_1 нараховано пенсію у розмірі 28 897,16 грн.
Позивач у судовому засіданні ствердив, що станом на 10.10.2025 року перерахунок пенсії йому не зробили, оскільки отримав пенсію 25 434,49 грн.
Під час судового засідання відповідач надав суду копію звіту про виконання ухвали по справі № 260/8183/23 та протоколи перерахунку пенсії з 01 жовтня 2023 року та з 01 березня 2024 року.
З протоколу перерахунку пенсії з 01 березня 2024 року, який був наданий відповідачем у судовому засіданні 27 серпня 2024 року, суд встановив, що такий відрізняється від протоколу перерахунку пенсії з 01 березня 2024 року, який наявний в оригіналах пенсійної справи ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до наданого протоколу пенсія ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року становить 30 897,16 грн, яка складається з 18 492,08 грн грошового забезпечення + 2588,89 грн (індексація за 2022 рік) + 1500,00 грн (індексація за 2023 рік) + 1500,00 грн (індексація за 2024 рік) + 2 000,00 грн (щомісячна доплата відповідно до постанови КМУ № 713) + 4 816,19 грн (надбавка за проживання в гірській місцевості).
Розмір індексації, який, згідно з судовим рішенням повинен розраховуватися із коефіцієнта 1,0796, вказаного за 2024 рік, відповідачем виплачується із обмеженням 1500 грн.
Таким чином, суд встановив не повне виконання рішення суду у справі № 260/1722/24 щодо нарахування індексації за 2024 рік із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796.
Із врахуванням частини 2 статті 6 Закону України “Про статус гірських населених пунктів в Україні” розмір надбавки за проживання в гірській місцевості з 01 березня 2024 року має становити 5 216,20 грн.
Із змісту звіту, поданого до Закарпатського окружного адміністративного суду встановлено, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року у справі № 260/4882/24 та протоколу про перерахунок пенсії з 01 березня 2024 року від 08 жовтня 2024 року, Головне управління не виконало рішення суду у повному обсязі, а наданий розрахунок за пенсійною справою № 0704003445 містить відомості для виплати по серпень 2024 року включно, оскільки не враховано всіх висновків зроблених судом у даній справі.
З огляду на докази, що містяться в матеріалах справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області продовжує виплачувати позивачу пенсію з обмеженнями, що підтверджується розрахунками пенсії, що свідчить про невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 року .
Отже, суд першої інстанції встановив що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалене у даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України та не вичерпує свою дію, а відтак виплата пенсії позивачу із обмеженнями свідчить про неповне виконання рішення суду по справі № 260/4882/24.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Процедура судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах регулюється ст.ст. 381-1 - 382-3 КАС України, а саме: 
“Стаття 381-1. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
1. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
2. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Стаття 382. Заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.
1. Суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
2. У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
3. Якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
4. Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
5. За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
6. Суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.
Стаття 382-1. Розгляд заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.
1. Суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
2. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
3. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
4. Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.
5. Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
6. Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.
Стаття 382-2. Розгляд звіту про виконання судового рішення
1. Суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
2. Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
3. До звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Стаття 382-3. Рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення
1. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
2. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
3. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
4. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
5. Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
6. Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.
7. Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами статті 149 цього Кодексу.
З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.
8. Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.
9. Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.
10. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
11. Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.”
Апеляційний суд встановив, що на виконання рішення суду від 27.08.2024 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, проте фактично залишив в силі обмеження індексації за 2024 рік граничною межею 1500 грн. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що такі дії відповідача суперечать суті судового рішення, яким було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром. Оскільки будь-яке обмеження виплати (в тому числі індексації) прямо впливає на кінцевий розмір пенсії, то застосування індексації в розмірі 1500 грн є прихованим обмеженням максимального розміру виплати, що нівелює висновки суду у вказаній справі.
Щодо розрахунку надбавки за проживання в гірській місцевості, апеляційний суд встановив, що оскільки розмір цієї надбавки прямо залежить від основного розміру пенсії та сум індексації, неправильний розрахунок цих сум має наслідком неправильне нарахування відповідної надбавки. 
Суд першої інстанції, вказуючи на необхідність виплати надбавки в розмірі 5216,20 грн, вірно констатував факт неповного виконання судового рішення у цій частині. 
Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно порівняв надані протоколи перерахунку та фактичних виплат, якими підтверджується факт невиконання відповідачем обов`язку щодо відновлення порушеного права позивача у повному обсязі. 
Отже, на переконання апеляційного суду, судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 260/4882/24, у формі встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення є правомірним заходом, спрямованим на реальне забезпечення виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року у справі № 260/4882/24 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. І. Запотічний