КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року № 320/26168/25
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представників позивача - Антошук Л.П., Трохімця Б.В., представника відповідача - Корнійчука О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" до Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень,,
в с т а н о в и в:
Акціонерне товариство "Подільський цемент" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з вимогою визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.02.2025 №188/Ж10/31-00-07-01-02-27, №190/X10/31-00-07-01-02-27, №192/Ж10/31-00-07-01-02-27, №193/Ж10/31-00-07-01-02-27, №194/Ж10/31-00-07-01-02-27, Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-196/Ж10/31-00-07-01-02-27 від 11.02.2025 та Рішення про застосування №197/Ж10/31-00-07-01-02-27 від 11.02.2025. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.
На підставі ухвали суду від 30.09.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 02.02.2026 прибули представники позивача та представник відповідача. Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача з адміністративним позовом не погодився, висловився про необхідність відмови у його задоволенні.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскаржувані рішення відповідача, адже такі прийняті на підставі невмотивованих та хибних висновків акту перевірки від 06.01.2025 №13Ж5/31-00-07-01-02-22/00293091. Пояснено, що помилковими є твердження податкового органу про заниження суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, з підстав безоплатної реалізації дерев`яних піддонів на користь споживачів продукції, адже використання у господарській діяльності АТ "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" дерев`яних піддонів передбачено при виготовленні цементу та фактично є елементом пакування та транспортування, який включений до собівартості. Разом із цим, на переконання позивача, безпідставними та незаконними є висновки контролюючого органу про заниження податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказано, що позивач безоплатно надавав молоко згущене своїм працівникам, які працюють із шкідливими умовами праці, з метою дотримання гарантій, передбачених законодавством про охорону праці, проте відповідач хибно стверджує про те, що вартість молока згущеного є об`єктом оподаткування як додаткове благо, оскільки не є рівноцінним продуктом молоку.
Позивач також покликається на протиправність застосування до нього штрафних санкцій за порушення строків подання форми 20-ОП, з огляду на те, що Податковим кодексом України не передбачено строків подання вказаної форми, та в цілому, форма 20-ОП не вважається податковою звітністю у розумінні статті 46 названого Кодексу.
Від позивача до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки на його думку, Акціонерне товариство "Подільський цемент" безоплатно передавало дерев`яні піддони (пакувальні матеріали), не визначивши дохід у податковому та бухгалтерському обліку, попри передачу права власності на ці пакувальні матеріали. Таким чином, перевіркою встановлено, що у порушення вимог п.188.1 ст. Податкового кодексу України позивачем у перевіряємому періоді з 01.04.2018 по 30.06.2024 не визначено базу оподаткування з безоплатного постачання товару, а саме - дерев?яних піддонів, на яких транспортується цемент тарований у споживчу тару - мішки покупцям на загальну суму 12 414 539, 00 грн.
Окрім цього зазначено про правомірність висновку про заниження податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому, що згущене молоко з цукром не входить до затвердженого переліку спеціального харчування (молока чи рівнозначних продуктів) для працівників, зайнятих на роботах із шкідливими умовами.
У своїй відповіді на відзив Акціонерне товариство "Подільський цемент" не погодилось із доводами відповідача. Звертає увагу суду, що лист Міністреоства охорони здоровя СРСР від 25.06.1991 №142-11/10/17 “Про видачу молока або інших рівноцінних продуктів працівникам” не є нормативно правовим актом, а умови та порядок видачі молока передбачено у Колективному договорі позивача
Заслухавши сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну перевірку АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2018 по 30.06.2024, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.06.2024.
За результатами перевірки відповідач склав Акт документальної планової виїзної перевірки №13/Ж5/31-00-07-01-02-22/00293091 від 06.01.2025, яким, у тому числі, встановлено такі порушення:
- п.49.1, 49.2 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено неподання до податкового органу Додатку ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств на виплату доходів нерезидентам, який є її невід?ємною частиною, щодо операцій з виплати доходів на користь нерезидентів,
- п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, абз. "2" п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, абз. 10 п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року Nє 2755-VI (із змінами та доповненнями), пункту 5, пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 №1246 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2877901,00 грн,
- п.44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189, абз. "2" п. 198.5 ст. 198, п.201.1, аб. 10 п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), пункту 5, пункту 6 Порядку ведення Єдиного рестру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 №1246 (зі змінами та доповненнями), у результаті чого на дату виникнення податкових зобов?язань не складено податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та не зареєстровано їх у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін у кількості 94 штук на загальну суму ПДВ 2 877 841,02 грн; 
- пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами), пункту 5, пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 №1246 (зі змінами), а саме: порушено встановлені законодавством граничні терміни реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних у кількості 2 штук на загальну суму 1 174 784,20 грн, крім того ПДВ на суму 0,00 грн;
- 4.2.20 п. 164.2 ст. 164, п. 168.1.1, п. 168.1,5 n. 168.1 cm. 168, n.176.2 "a" cm. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 004 162,37 грн,
- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. /64, п. 168.1.1, п. /68.1.5 п.168.1 ст. 168, п.176.2 "а" ст. 176, п.п. 1.2, п.п. 1.4, п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження військового збору на загальну суму 68 622,76 грн,
- п.2 ст.6, п. 1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-V1 (зі змінами і доповненнями), що призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму 1 006 394,72 грн,
- п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, п. 8.1., п.8.2, п.8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №588 (із змінами та доповненнями), заресстровано у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №562/20300: неподання у встановлені законодавством терміни до контролюючих органів повідомлень про облік об??єктів оподаткування або об?єктів пов?язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою №20-ОПП по 678 об?єктам оподаткування;
Позивач не погодився із висновками акта перевірки, і скориставшись правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86, ПК України, подав заперечення №20250120/1-1 від 20 січня 2025 року (вх. №1100/6 від 22.01.2025).
18.02.2025 позивач отримав лист відповідача від 05.02.20253 №152/Ж 12/31-00-07-01--29 за результатами розгляду заперечення до акта перевірки АТ "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ", відповідно до якого висновки акта перевірки змінено у такій частині: 
Пункт 11 висновків акта перевірки викладено у такій редакції:
"п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, п. 8.1., п.8.2, п.8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 Nє/588 (із змінами та доповненнями), зареєстровано у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №/562/20300: неподання у встановлені законодавством терміни до контролюючих органів повідомлень про облік об?єктів оподаткування або об?єктів пов?язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою №20-0ПП по 677.”.
На підставі висновків акта перевірки, відповідач прийняв, зокрема, наступні податкові повідомлення-рішення від 11.02.2025, рішення та вимогу:
1) №188/Ж10/31-00-07-01-02-27, яким застосовано штрафну санкцію у сумі 65943,84 грн за відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних;
2) №190/Ж10/31-00-07-01-02-27, яким застосовано штрафну санкцію у сумі 192 780,00 грн за неподання у встановлені терміни до контролюючих органів повідомлень про облік об?єктів оподаткування за формою 20-ОПП;
3) №192/Ж10/31-00-07-01-02-27, яким збільшено суму грошового зобов?язання, пені з податку на доходи фізичних осіб на 1 415 763,34 грн, у тому числі 974 590,59 грн за податковим зобов?язанням, 163 151,37 грн за штрафними санкціями та 278 021,38 грн пені;
4) №193/Ж10/31-00-07-01-02-27, яким збільшено суму грошового зобов?язання, пені з військового збору на 96 751,37 грн, у тому числі 66 602,21 грн за податковим зобов?язанням, 11 150,15 грн за штрафними санкціями та 18 999,01 грн пені;
5) №194/Ж10/31-00-07-01-02-27, яким збільшено суму грошового зобов?язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 3 573 922,5 грн, у тому числі 2 859 138 грн за податковим зобов?язанням та 714 784,50 грн за штрафними санкціями;
6) вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-196/Ж10/31-00-07-01-02-27 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 1 006 394,72 грн;
7) рішення про застосування штрафних санкцій №197/Ж10/31-00-07-01-02-27 за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 196534,51 грн.
Позивач не погодився з оскаржуваними ППР, вимогою і рішенням про застосування штрафних санкцій, та у межах процедури досудового (адміністративного) оскарження подав до Державної податкової служби скаргу, яку зареєстровано у ДПС України за вх. №9381/6 від 03.03.2025.
25.03.2025 позивач отримав Рішення "Про залишення скарги без розгляду" від 19.03.2025 №7712/6/99-00-06-02-01, яким ДПС України залишила без розгляду скаргу позивача у частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2025 №10-196/Ж10/31-00-07-01-02-27.
Також, 13.05.2025 позивач отримав рекомендованим відправленням №0601141589672 від ДПС України "Рішення про результати розгляду скарги" №12394/6/99-00-06-01-01-06 від 01.05.2025, яким залишено без змін оскаржувані ППР, а скаргу - без задоволення.
Позивач, не погоджуючись та вважаючи протиправними оскаржувані рішення відповідача, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 11.02.2025 №№№188/Ж10/31-00-07-01-02-27, №194/Ж10/31-00-07-01-02-27.
Так, згідно змісту акта перевірки, за період з 01.04.2018 по 30.06.2024 до складу виробничої собівартості продукції власного виробництва (цемент) протягом періоду, що підлягав перевірці. Позивач включив вартість 86 705 піддонів на загальну суму 12 414 539,12 грн.
Відповідач зазначає, що технологічний процес пакування та транспортування цементу не передбачає обов?язкового розміщення цементу на дерев?яні піддони. Тому відповідач прийшов до висновку, що піддони не є елементом пакування цементу, що включається до його собівартості, а постачалися позивачем як окремий товар, внаслідок чого виник обов?язок нарахування компенсуючого зобов?язання з ПДВ за операціями з постачання дерев?яних піддонів на суму 2 482 908 грн.
Суд зазначає, що пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пункт 201.10 статті 201 ПК України також установлює граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, серед іншого:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Вказаним пунктом також визначено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Зважаючи на викладене, у період спірних правовідносин ПК України закріплював обов`язок платників податку на додану вартість забезпечувати своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Відповідно до статті 685 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар у тарі та/або упаковці, якщо це необхідно за характером товару. У разі порушення цієї вимоги покупець має право вимагати усунення недоліків, заміну товару або повернення коштів (ст.ст. 686, 678 ЦК України).
Відповідно до п. 2 Порядку №224, затвердженого наказом Мінекономіки від 02.10.2001 року, тара є основним елементом упаковки засобом для розміщення товару. Упаковка забезпечує захист продукції від пошкоджень і втрат, а також охороняє навколишнє середовище від забруднення. Використана тара це тара, що вже застосовувалася й втратила свої первинні властивості.
Крім того, згідно з п. 6.1 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №2 від 10.01.2007 року, одноразова тара, придбана разом із запасами, включається до первісної вартості запасів і не обліковується окремо. До такої тари належать картонні коробки, паперові пакети, поліетиленові обгортки тощо, які не підлягають повторному використанню.
У п. 6.4 Методичних рекомендацій із бухгалтерського обліку запасів (затверджених наказом Мінфіну від 10.01.2007 №2) зазначено, що вартість тари при її вибутті підлягає включенню:
до виробничої собівартості готової продукції, якщо вона використовується для пакування готової продукції безпосередньо в процесі виробництва;
до витрат на збут, якщо вона використовується для пакування товарів чи готової продукції на складах;
до собівартості реалізованих виробничих запасів, якщо її вартість не була включена до первісної вартості готової продукції, а також вказана окремо у супровідних документах та оплачена покупцем окремо.
Отже, тара може зазначатися в супровідних документах окремою позицією та оплачуватись покупцем лише у випадку, якщо її вартість не включена до первісної вартості продукції.
У даному випадку, протягом періоду, що підлягав перевірці, позивач придбавав дерев?яні піддони у загальній кількості 1 788 752 шт на загальну суму 219 636 444,93 грн у наступних постачальників:
1. ТОВ "ПОДІЛПАЛЕТ" (ЄДРПОУ 44275985) - за договором поставки №CW2308800 від 01.06.2021.
2. ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№ 42)" (ЄДРПОУ 8679669) - за договором поставки №24-05-18 від 24.05.2018.
3. ВКПП "ПРОДПАК" (ЄДРПОУ 32316766) - за договором поставки №1 від 27.01.2017.
4. ПП "ІНТЕКС" (ЄДРПОУ 32567924) - за договором поставки №CW2307257 від 12.03.2021.
5. ТОВ "ТІМБЕР УКРАЇНА" (ЄДРПОУ 39667655) - за договором поставки №CW2297252 від 17.09.2020.
6. ТОВ "ПАЛЕТ СЕРВІС" (ЄДРПОУ 41252876) - за договором поставки №16/09/17 від 15.09.2017.
7. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором поставки №CW2307929 від 05.04.2021.
8. ТОВ "ЛІМЕРІК" (ЄДРПОУ 39693858) - за договором поставки №14-11-2019 від 14.11.2019.
9. ПП "ЛЬВІВ - ПАК" (ЄДРПОУ 34489981) - за договором поставки №050417 від 05.04.2017.
10. ТОВ "УКРПАЛЕТПОСТАЧ" (ЄДРПОУ 39383687) - за договором поставки №01/2016 від 25.01.2016.
11. ТОВ "КС Кремінь" (ЄДРПОУ 40333278) - за договором поставки №2 від 09.09.2016.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи та не є спірним, 86705 піддонів на загальну суму 12414539,12 грн, у тому числі ПДВ на суму 2482908 грн, позивач реалізував у складі продукції власного виробництва.
Однак, у ході перевірки відповідач зробив хибний висновок, що АТ "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" безоплатно реалізувало дерев?яні піддони на користь споживачів продукції, у зв?язку з цим зобов?язане нарахувати компенсуючі податкові зобов?язання на суму ПДВ (згідно із пп. 198.5 ст.198 ПК України), включеного позивачем до складу податкового кредиту внаслідок придбання дерев?яних піддонів.
Суд звертає увагу, що використання у господарській діяльності дерев?яних піддонів передбачено положеннями ДСТУ та Технічного регламенту, який використовується позивачем при виготовленні бетону.
Протягом періоду з 01.04.2018 по 31.12.2022 умови виробництва, пакування та транспортування цементу регулювалися Державним стандартом України "Будівельні матеріали. Цементи. Загальні технічні умови" (далі - "ДСТУ Б В.2.7-112-2002*). 
Вітовідно до пп. 11.3-11.4.1 п. 11 "Транспортування та зберігання" ДСТУ Б В.2.7-112-2002, цементи в упаковці перевозять в універсальних транспортних засобах (в критих вагонах, автомобілях і суднах) транспортними пакетами, в контейнерах або поштучно відповідно до правил перевезення і кріплення вантажів, чинних на даному виді транспорту.
Транспортування цементу пакетами в термоусадочній плівці залізницею здійснюють згідно з технічними умовами на розміщення, кріплення пакетів, сформованих з мішків цементу з використанням термоусадочної плівки, в чотирьохосьових напіввагонах.
Транспортні пакети формують із застосуванням плоских піддонів, пакетуючих стропів, термоусадочної плівки високого тиску або інших засобів пакетування за відповідними нормативними документами.
Також, згідно з пп. 11.10 п. 11 "Транспортування та зберігання" ДСТУ Б В.2.7-112-2002, цемент в мішках зберігають в критих сухих приміщеннях.
При зберіганні мішки з цементом укладають на піддони в ряди щільно, один біля одного по висоті не більше 1,8 м із забезпеченням вільного підходу до них.
Таким чином, норми ДСТУ Б В.2.7-112-2002, чинного на момент правовідносин, які є предметом дослідження у цій справі, передбачають використання піддонів як пакувального матеріалу під час транспортування та зберігання цементу.
Судом також встановлено, що на виконання зазначених положень позивач додатково прийняв внутрішні документи. 
Зокрема наказ від 30.12.2015 №1235 "Про затвердження процедури пакування, відвантаження та транспортування готової продукції", відповідно до якого: "З метою дотримання вимог Правил транспортування і зберігання цементу, які встановлені з урахуванням ДБН. 1-4Г, згідно ДСТУ Б В.2.7-112-2002, затверджении наказом Держбуду України від 31.01.2002 №25, контролю втрат пакувальних матеріалів та відповідно до Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24.05. 1995 №88, а також інших нормативних документів, що регулюють облік ТМЦ на підприємстві, наказано:
1. Оновити та затвердити Процедуру пакування, відвантаження, транспортування готової продукції (далі - Процедура) з 01.01.2016 (Додаток №1 до наказу). ".
Відповідно до п. 2 Процедури пакування, відвантаження та транспортування готової продукції, при завантаженні і транспортуванні цементу в мішках його необхідно захищати від зволоження, розпорошення і забруднення сторонніми домішками.
Транспортні пакети формують із застосуванням плоских піддонів, стрейч-плівки та плівки настилу згідно з відповідними нормативними документами. Для упаковки цементу в літній період використовують двошарові паперові мішки, в зимовий період тришарові комбіновані і поліетиленовою плівкою паперові мішки за діючим ДСТУ.
Протягом періоду з 01.01.2024 по 30.06.2024 умови виробництва, пакування та транспортування цементу регулювалися Державним стандартом України "Цементи. Загальні технічні умови" (далі - "ДСТУ 9183:2022"). Відповідно до пл. 10.4.1 ДСТУ 9183:2022 транспортні пакети формують із застосуванням плоских піддонів, пакетуючих стропів, термоусадочної плівки високого тиску або інших засобів пакетування за відповідними нормативними документами.
Відповідно до пп. 10.10 ДСТУ 9183:2022 при зберіганні мішки з цементом укладають на піддони в ряди щільно, один біля одного по висоті не більше 1,8 м із забезпеченням вільного підходу до них.
Отже, ДСТУ 9183:2022 містить аналогічне регулювання у частині зберігання та транспортування цементу. 
Наведене свідчить про те, що позивач у своїй діяльності дотримувався приписів ДСТУ, чинних на момент правовідносин, що підлягають дослідженню у цій справі.
Суд звертає увагу, що договори поставки цементу АТ "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" містять типові умови щодо якості товару, строків та умов поставки, ціни, тощо.
В Акті перевірки відповідач, зокрема, аналізував положення Додаткової угоди від 11.01.2021 №8 до Договору поставки цементу від 27.02.2017 №ДОМ МС 045 з контрагентом ТОВ "ДАКО-ГРУП ЛТД".
Відповідно до п. 3.7-3.8 Додаткової угоди, поставка товару астомобільним транпортом здійснюється:
- на умовах FCA - Хмельницька обл., Кам?янець-Подільський р-н, с. Гуменці. вул. Хмельницьке Шосе 1-А, або
- на умовах СРТ (склад вантажоодержувача чи пункт поставки відповідно до Замовлення Покупця) згідно з вимогами Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС-2020".
Поставка Товару залізничним транспортом здійснюється вагонами АТ "Укрзалізниця", орендованими або власними вагонами покупця або постачальника, вагонами незалежних перевізників:
- на умовах FCA (станція відправлення), або
- на умовах СРТ (станція вантажоодержувача) відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС-2020".
Базис поставки FCA (франко-перевізник) відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС" передбачає, що продавець зобов?язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем, у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснения поставки.
Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю.
Базис поставки СРТ (фрахт/перевезення оплачено до) відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС" передбачає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим.
Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійсненні поставки товару.
Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакувания товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).
Крім того, витрати з пакувальних матеріалів, у тому числі з придбання дерев?яних піддонів включені до складу виробничої собівартості продукції позивача, що підтверджується щомісячними калькуляціями виробничої собівартості, яку відповідач досліджував на сторінках 349-352 акта перевірки.
З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що дерев?яні піддони поставляються безоплатно, оскільки їх вартість включена до ціни товару - цементу. Відповідно, при реалізації товару вартість дерев?яних піддонів (як частина вартості товару - цементу) вже була об?єктом нарахування податкових зобов`язань з ПДВ. Додаткове нарахування зобов`язань з ПДВ на вартість дерев?яних піддонів призведе до повторного нарахування ПДВ за фактом поставки одного і того ж товару.
У той же час, відповідач направляв позивачу запит від 23.12.2024 №24/07-01 про надання пояснень щодо оприбуткування дерев?яних піддонів та їх подальшого використання у господарській діяльності або списання. 
У відповідь на вказаний запит позивач направив лист від 27.12.2024 №8-639, у якому зазначив: "Відповідно пп. 5.3 п. 5 "Тара і пакування" Договору №26/19 з ТОВ "Монді Пекеджінг Бегс Юкрейн", у випадку, якщо поставка Товару здійснюється на піддонах, обтягнутих поліетиленовою плівкою, тара (піддони з поліетиленовою плівкою) поверненню не підлягають та залишаються у власності покупця.
Відповідно до пп. 8.4 Договору, товар повинен бути належним чином упакований (поміщений у відповідну тару) так, щоб забезпечити схоронність Товару під час його транспортування, завантаження/розвантаження та зберігання. Упакування (тара) та маркування повинні відповідати вимогам, що звичайно ставляться до даного типу (виду) Товару.
Відтак, піддони, придбані у ТОВ “Монді Пекенджін” є елементом упаковки придбаних мішків та, відповідно до технологічних норм, не можуть використовуватися для пакування та транспортування цементу. Оскільки такі піддони є елементом упаковки (тари) для мішків, Товариство не має окремих видаткових накладних па них. Товариство окремо не оприбутковує такі піддони та не відображає їх в бухгалтерському обліку. Зазначені піддони є промисловим сміттям та вивозяться на полігон твердих побутових відходів відповідно до Договору з Хмельницьким комунальним підприсмством "Спецкомунтранс" (ЄДРПОУ 03356565)".
Таким чином, дерев?яні піддони, на яких здійснюється транспортування придбаних паперових мішків, є частиною пакувального матеріалу, який не містить відокремленої вартості і не підлягає використанню у господарській діяльності з огляду на свої технічні характеристики.
Позивач не був зобов?язаний відображати вказані піддони у бухгалтерському обліку.
За таких обставин, прийняття податкових повідомлень-рішень від 11.02.2025 №№188/Ж10/31-00-07-01-02-27, №194/Ж10/31-00-07-01-02-27 не знайшло правомірного підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим, такі податкові повідомлення-рішення визнаються судом протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 11.02.2025 №№192/Ж10/31-00-07-01-02-27, 193/Ж10/31-00-07-01-02-27, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-196/Ж10/31-00-07-01-02-27 та рішення про застосування штрафних санкцій №197/Ж10/31-00-07-01-02-27.
Так, висновки про заниження податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 004 162,37 грн, військового збору у розмірі 68 622,76 грн та єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 006 394,72 грн, відповідач обґрунтовує наступним.
На виконання статті 166 Кодексу законів про працю України, ЗУ "Про охорону праці" та положень Колективного договору, позивач надавав працівникам, залученим до роботи зі шкідливими умовами праці, молоко згущене з цукром, яке відповідно до положень пп. 165.1.9 ст. 165 ПК України не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.
Відповідач, посилаючись на лист Міністерства охорони здоров?я СРСР від 25.06.1991 №143-11/10-17 "Про видачу молока або інших рівноцінних продуктів робітникам та службовцям, зайнятим на роботах зі шкідливими умовами праці", вказує, що згущене молоко з цукром не є рівноцінним продуктом молоку, у зв?язку з чим надане працівникам згущене молоко з цукром є об?єктом оподаткування.
Положення статті 166 Кодексу законів про працю передбачають, що на роботах з шкідливими умовами праці працівникам видаються безплатно за встановленими нормами молоко або інші рівноцінні харчові продукти.
Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про охорону праці" працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Згідно з пп. 165.1.9 ст. 169 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються вартість безоплатного лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів, газованої солоної води, мийних і знешкоджувальних засобів, а також спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, якими роботодавець забезпечує платника податку відповідно до Закону України "Про охорону праці", спеціального (форменого) одягу та взуття, що надаються роботодавцем у тимчасове користування платнику податку, який перебуває з ним у трудових відносинах.
Як встановлено судом та не є спірним, позивач надавав безоплатно молоко згущене працівникам підприємства, які працюють на роботах із шкідливими умовами праці з метою дотримання гарантій, передбачених законодавством про охорону праці.
Зазначені гарантії також деталізовані позивачем у колективному договорі між правлінням АТ "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" і профспілковим комітетом на 2019-2022 роки, прийнятому та схваленому Конференцією трудового колективу від 06.11.2019.
Згідно п. 8 розділу VII Колективного договору, сторона власника зобов?язується забезпечувати безплатно працівників, які працюють на роботах із шкідливими умовами праці, молоком або іншими рівноцінними харчовими продуктами. Перелік робочих місць, професій і посад, працівники яких мають право на одержання в робочу зміну молока у зв?язку з шкідливими умовами праці, закріплено у Додатку №9 до Колективного договору. 
При цьому, контролюючий орган стверджує, що вартість згущеного молока, яке позивач безоплатно надавав працівникам, які працюють на роботах із шкідливими умовами праці, є об?єктом оподаткування ПДФО та військовим збором, оскільки працівникам видавалося молоко згущене з цукром, що не є рівноцінним продуктом молоку. 
Між тим, для визначення продуктів, рівноцінних молоку, оодатковий орган використав лист Міністерства охорони здоров?я СРСР від 25.06.1991 №143-11/10-17 "Про видачу молока або інших рівноцінних продуктів робітникам та службовцям, зайнятим на роботах зі шкідливими умовами праці". Відповідно до вказаного листа, продуктом, рівноцінним молоку, може бути лише молоко згущене стерилізоване без цукру.
З даного приводу, суд звертає увагу, що наведений документ не є нормативно-правовим актом та має виключно довідковий та інформаційних характер.
До того ж, у контексті цього питання, позивач звернувся до Державної служби України з питань праці, з проханням надати відповідні роз?яснення. 
У відповідь на звернення позивач отримав лист від 14.03.2025 №1000/2.1/2.5-2.5а "Про розгляд листа", а якому зазначено:
"Так, забезпечення працівників, зайнятих на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, лікувально-профілактичним харчуванням, молоком чи рівноцінними харчовими продуктами, а також газованою солоною водою відповідно до К3пП України, Закону та Колективного договору або угоди є одним із заходів, визначених у Переліку заходів та засобів з охорони праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 №994.
Слід зазначити, що з прийняттям розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1022 визнано такою, що не застосовується на території України постанову Держкомпраці від 16.12.1987 №731/П-13 "Порядок безплатної видачі молока або інших рівноцінних харчових продуктів робітникам і службовцям, які зайняті на роботах зі шкідливими умовами праці.".
Наведені роз`яснення підтверджують повноваження позивача визначати умови та порядок видачі молока та інших рівноцінних продуктів, працівникам, зайнятим на роботах зі шкідливими умовами праці, зокрема, у колективному договорі.
Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надания послуг) за цивільно-правовими договорами.
Суд бере до уваги той факт, що вартість молока, що надається працівникам, які зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, не включається до фонду оплати праці, який є базою для нарахування ЄСВ.
Класифікація виплат, які включаються до основної, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат, наводиться в Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5.
Відповідно до п. 1.3 Інструкції №5 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.
До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.
Інструкція №5 не передбачає включення до фонду оплати праці вартості харчування працівників, у тому числі надання згущеного молока працівникам, які працюють на роботах із шкідливими умовами праці.
Натомість, відповідно до п. 3.19 Інструкції №5 не належить до фонду оплати праці вартість виданого згідно з діючими нормами спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мийних та знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування або відшкодування витрат працівникам за придбання ними спецодягу та інших засобів індивідуального захисту в разі невидачі їх адміністрацією.
За таких обставин, прийняття податкових повідомлень-рішень від 11.02.2025 №№192/Ж10/31-00-07-01-02-27, 193/Ж10/31-00-07-01-02-27, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-196/Ж10/31-00-07-01-02-27 та рішення про застосування штрафних санкцій №197/Ж10/31-00-07-01-02-27, не знайшло правомірного підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим, такі податкові рішення визнаються судом протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 11.02.2025 №190/Ж10/31-00-07-01-02-27.
Відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку) .
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Порядок повідомлення платником податків про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням визначається Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок № 1588).
Згідно пунктів 8.1, 8.2, 8.4 Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Заява про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У заяві за формою №20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Пунктом 7.2 Порядку № 1588 передбачено, що також взяття на облік за неосновним місцем обліку здійснюється на підставі: заяви про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 10), поданого платником відповідно до розділу VIII цього Порядку, та якщо у такій заяві платник податків визначив контролюючий орган, у якому бажає стати на облік за неосновним місцем обліку за місцезнаходженням відповідного об`єкта оподаткування.
Відповідно до пункту 117.1 статті 117 ПК неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Отже, норми ПК України не встановлюють строки подання форми 20-ОПП, що у свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно п. 117.1 ст. 117 ПК України.
У такому разі, безпідставним є застосування до спірних правовідносин строків, які встановлені Порядком №1588, оскільки положення п. 117.1 ст. 117 ПК України передбачає відповідальність за порушення строків, встановлених виключно ПК України.
Наведені висновки підтверджуються Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18.04.2024 у справі №640/18630/218 та від 13.11.2024 у справі №640/20905/21, де зазначається: "положення статті 117 ПК України передбачають відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрацію) платника податків у відповідному контролюючому органу та містять вичерпний перелік порушень, які тягнуть за собою накладення штрафу. Тобто, дана стаття передбачає відповідальність за порушення, пов?язані лише зі взяттям на облік платника податків та своєчасною зміною облікових даних платника. Диспозиція статті 117 ПК України не передбачає відповідальність за неподання звітів чи повідомлення щодо об?єкта оподаткування".
Суд також враховує, що відповідно до 56.21 статті 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
3 огляду на наведене, позивач не підлягає притягненню до відповідальності за несвоєчасне подання або неподання форми 20-ОПП.
За таких обставин, прийняття податкового повідомлення-рішення від 11.02.2025 №190/Ж10/31-00-07-01-02-27, не знайшло правомірного підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим, визнається судом протиправним та підлягає скасуванню.
У висновку, за наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище правовим нормам, суд виходячи з меж заявлених позовних вимог та наявних матеріалів справи, вважає що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 11.02.2025 №188/Ж10/31-00-07-01-02-27.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 11.02.2025 №190/Ж10/31-00-07-01-02-27.
4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 11.02.2025 №192/Ж10/31-00-07-01-02-27.
5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 11.02.2025 №193/Ж10/31-00-07-01-02-27.
6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 11.02.2025 №194/Ж10/31-00-07-01-02-27.
7. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків №Ю-196/Ж10/31-00-07-01-02-27 від 11.02.2025.
8. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків №197/Ж10/31-00-07-01-02-27 від 11.02.2025.
9. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. на користь Акціонерного товариства "ПОДІЛЬСЬКИЙ ЦЕМЕНТ" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 09 квітня 2026 р.