Справа № 635/10253/25
Провадження № 1-кп/635/221/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 лютого 2026 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 (на відеозв`язку),
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 12025221340000564 від 11.07.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:    АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України 

ВСТАНОВИВ:

Суд визнає доведеним, що  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.07.2025 приблизно о 09 год. 00 хв. перебуваючи в громадському місці за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Докучаєвське, вул. Докучаєва, поблизу буд. № 8 з хуліганських мотивів, тобто з мотивів зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами, проявляючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті правила поведінки з тваринами, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, маючи прямий умисел на заподіяння загибелі тварини, діючи умисно, активним способом з особливою жорстокістю, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, нехтуючи нормами суспільної моралі, з метою заподіяння травм, смерті та знущання над твариною, підійшов до безпритульної собаки змішаної породи, сірого кольору на призвістко «Джесі», що перебувала за вказаною адресою, використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину належну йому рушницю МЦ 21-12, кал. 12/70, з агресією здійснив один постріл з рушниці в життєво важливу ділянку тварини, а саме в шию, незважаючи на скавчання останньої від фізичного болю, ОСОБА_5 здійснив ще один постріл з наявної в нього рушниці в ту ж ділянку. В наслідок злочинних дій ОСОБА_5 , тварині було спричинено проникаюче ушкодження у ділянці шиї зліва, проникаюче ушкодження у ділянці холки праворуч, повні багатоуламкові переломи тіла 5-6 шийних хребців із порушенням цілісності спинного мозку, дані ушкодження кваліфікуються як ушкодження тяжкого ступеня, які є небезпечними для життя тварини. Зазначені тілесні ушкодження, були заподіяні послідовно та з особливою жорстокістю, були не сумісні з життям без швидкої невідкладної ветеринарної допомоги та спричинили тяжкі страждання тварини, призвели до травматично-больового шоку та масивної крововтрати. Між злочинними діями ОСОБА_5 та загибеллю безпритульної собаки на прізвисько « ОСОБА_6 » наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджується висновком комісійної судово-ветеринарною експертизи №10376/10377 від 24.09.2025.
Після доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на жорстоке поводження з безпритульною твариною, що відноситься до хребетних, вчиненому умисно, з хуліганських мотивів, з особливою жорстокістю активним способом, що призвело до загибелі тварини, ОСОБА_5 переконавшись в тому, що собака померла, переніс останню до сміттєвого баку, що розташований неподалік, після чого покинув місце скоєння злочину, пішовши до місця свого мешкання.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, щодо обставин його вчинення пояснив так, як це вказано у вироку, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Суд, кваліфікує дії  ОСОБА_5 за ч.3 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з безпритульною твариною, що відноситься до хребетних, вчиненому умисно, з хуліганських мотивів, з особливою жорстокістю та активним способом, що призвело до загибелі тварини.
Суд вважає, що вина  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю. 
При призначенні обвинуваченому  ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, обвинуваченого  ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 , судом не встановлено. 
Вивченням даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_5 встановлено, що він за місцем мешкання характеризується позитивно, інвалід 2 групи (онкозахворювання), на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.
За наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутність обставин, які обтяжують покарання, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд погоджується з позицією прокурора про можливість призначення  ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.299 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, щодо обвинуваченого не застосовувались.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з  ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на комісійну судово-ветеринарну експертизу №10376/10377 від 24.09.2025 в розмірі 50 889,60 грн, які підтверджені відповідними довідками експертної установи. 
Цивільний позов не заявлений.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14.07.2025, слід скасувати.
Під час вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з такого.
Відповідно до положень ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України суд вважає за доцільне застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України, а саме рушницю МЦ-21-12 № ABN0905 в шкіряному чохлі.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази: змиви з рушниці МЦ-21-12 № ABN0905;- знищити.
Керуючись ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.299 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання чи роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення комісійної судово-ветеринарної експертизи №10376/10377 від 24.09.2025 у розмірі 50 889 (п`ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14.07.2025 - скасувати.
Речові докази: змиви з рушниці МЦ-21-12 № ABN0905, визнані поставною слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , від 11.07.2025, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, після набрання законної сили – знищити. 
На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.100 КПК України, конфіскувати у власність держави рушницю МЦ-21-12 № ABN0905 в шкіряному чохлі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя    ОСОБА_1