Справа № 335/2963/26  3/335/827/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Романько О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який з надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка, Черкаська область, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , посада стрілець-санітар 1 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , звання старший солдат, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом № А4951-0002 від 04.01.2026 про військове адміністративне правопорушення, 04.01.2026 о 08 год. 01 хв., будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді стрільця-санітара 1 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання ним службових обов`язків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, порушення координації рухів, нечітке мовлення, характерний запах з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, після чого старшому солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння та після його згоди від був оставлений до КНП «ОКЗПДтСЗХ» ЗОР, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2026 року №В-47, якою встановлено, що ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином та додатково sms-повідомленням.
З огляду на викладені обставини, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки її явка у судове засідання в даній категорії справи не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні у ній докази, суддя встановила такі обставини та дійшла до такого висновку.
Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 3 ст.172-20КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Таким чином, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, характеризується такими можливими діями в умовах особливого періоду:
-розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;
-поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;
-виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;
-відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, старшому солдату ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке полягає у тому, що він, будучи військовослужбовцем, виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду (військового стану), перебував в нетверезому стані.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно абз. 7 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
На підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, до матеріалів справи долучено протокол про військове адміністративне правопорушення № А4951-0002 від 04.01.2026; висновок лікаря КНП «ОКЗ психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2026 року №В-47; довідку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2026 року №В-47; рапорт від 04.01.2026; пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.01.2026; службову характеристику старшого солдата ОСОБА_1 від 04.01.2026.
Разом з тим, суддя доходить висновку, що вказаними доказами не підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зокрема, об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.
Так, як встановлено суддею відповідно до висновку лікаря КНП «ОКЗ психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2026 року №В-47, якою встановлено, що ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Таким чином, обставини, які викладені в протоколі про військове адміністративне правопорушення, зокрема щодо виконання ОСОБА_1 службових обов`язків з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Згідно зі статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), протокол про адміністративне правопорушення є основним документом, що фіксує факт правопорушення, і саме він має містити чітку фабулу звинувачення.
Фабула звинувачення — це опис конкретних обставин вчинення правопорушення, який є основою для притягнення особи до відповідальності.
Так, у протоколі про військове адміністративне правопорушення стверджується, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння і виконував обов`язки з явними його ознаками, посилаючись на висновок лікаря КНП «ОКЗ психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 04.01.2026 № В-47.
Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, то зазначений висновок не містить саме таких висновків.
З опитувань свідків не встановлено, що вони були свідками саме розпиття ОСОБА_1 алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби. 
Тому, за встановлених обставин, суд доходить висновку про те, що виклад фабули звинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст. 62 Конституції України).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 9, 172-20 ч. 3, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Романько