ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 р. 	Справа № 520/25191/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 27.11.25 у справі № 520/25191/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області 
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області (надалі - відповідач, КДКА Донецької області), в якому просила визнати протиправним рішення № 145 КДКА Донецької області від 13 вересня 2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Артюшкової Світлани Леонідівни та скасувати рішення № 145 КДКА Донецької області від 13 вересня 2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 : Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5819 від 24.06.2020 року видано Радою адвокатів Донецької області на підставі рішення №5 від 12.06.2020 року місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ID-картка: 6316 картка платника податків: НОМЕР_1 із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком чотири місяці три тижня.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову – відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка посилається на те, що суд першої інстанції не здійснив належного, повного та об`єктивного дослідження наданих доказів, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та, як наслідок, неправильного постановлення рішення суду. Наводить обставини справи, викладені нею у позовній заяві, та просить їх урахувати під час апеляційного розгляду. Указує, що суд обмежився формальним підходом, не надавши правової оцінки факту ігнорування КДКА Донецької області численних заяв і клопотань позивачки, що напряму впливало на законність та обґрунтованість прийнятого рішення. Ненадання судом першої інстанції оцінки порушенням процедурних гарантій призвело до неповного з`ясування обставин справи, що є істотним порушенням норм процесуального права та свідчить про необ`єктивність і неповноту судового розгляду. КДКА Донецької області та суд першої інстанції проігнорували надані позивачкою належні докази та чинні нормативно-правові акти. Така процесуальна поведінка призвела до неправильного застосування норм матеріального права, що, у свою чергу, стало підставою для ухвалення несправедливого, необґрунтованого та незаконного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Донецької області та, як наслідок, і судом першої інстанції. За умови належного та всебічного дослідження всіх поданих позивачкою пояснень і доказів, суд повинен був дійти протилежного висновку та скасувати рішення КДКА Донецької області як необґрунтоване, упереджене та таке, що ухвалене з порушенням встановленої процедури, оскільки по - перше, позивачка хворіла та надала відповідні докази та відповідну заяву, а по - друге порушено було змагальність сторін. Отже, рішення суду постановлено без повного і всебічного з`ясування обставин справи, із грубими порушеннями правил доказування, неврахуванням усієї сукупності доказів та з неправильним застосуванням частини 1 пунктів 1, 2, 3, 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України. Такі порушення процесуального права судом першої інстанції призвели до неправильного застосування норм матеріального права. Суд першої інстанції не врахував частини 1 пунктів 1, 2, 3, 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, а також правові позиції Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, які прямо регламентують порядок дисциплінарного провадження, обов`язок КДКА забезпечити участь адвоката у розгляді дисциплінарної справи та належним чином реагувати на подані заяви та докази. Також у рішенні суду не дотримано вимог ст. 246 КАС України щодо мотивувальної частини судового рішення. Указані процесуальні порушення є достатньою підставою для скасування рішення суду в апеляційному порядку. Окрім того, апелянт зазначає про погіршення психологічного та емоційного стану позивачки та її дитини.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У поданих 07.01.2026 до суду додаткових поясненнях позивачка зауважує, що наявність у КДКА Донецької області дискреційних повноважень щодо встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку та підстав для прийняття відповідного рішення у дисциплінарній справі стосовно адвоката С. Л. Артюшкової не звільняє цей орган від обов`язку діяти виключно у межах та у спосіб, визначених законом, а також не скасовує обов`язку неухильно дотримуватися встановлених процедур дисциплінарного провадження, у тому числі процедур, визначених самим органом адвокатського самоврядування. Так, жодних відповідей, ухвал, постанов чи інших процесуальних документів від КДКА Донецької області на численні заяви та клопотання позивачки вона не отримувала. У свою чергу, суд першої інстанції про дані обставини нічого не зазначив, а відповідно – не досліджував ці обставини справи. Судом першої інстанції проігноровано Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № Х-018/2019 від 04.10.2019 «Узагальнення дисциплінарної практики кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури», згідно з яким установлені порушення процедури є підставою для направлення справи на новий розгляд до відповідної КДКА. Поведінка відповідача свідчить про порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката і свідчить про неповний, однобічний та формальний розгляд скарги ОСОБА_2 , без забезпечення принципу змагальності, права на участь та належного реагування на доводи сторони, щодо якої подано скаргу. Це є прямим порушенням процедурних гарантій, передбачених Положенням про порядок розгляду скарг, а також принципів справедливого розгляду, закріплених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, приймаючи рішення, КДКА Донецької області фактично проігноровано ряд заяв, клопотань ОСОБА_1 щодо зупинення розгляду дисциплінарної справи, ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, витребування доказів, виклику скаржника, відводу Голови КДКА Донецької області та інші звернення, чим, у свою чергу, були порушені права позивачки, а суд першої інстанції взагалі не досліджував ці докази належним чином. Щодо мотиваційної частини рішення відповідача, то в ній не було надано жодного висновку відносно твердження щодо образливих та грубих висловлювань ОСОБА_1 на адресу іншого адвоката ОСОБА_3 , а суд першої інстанції взагалі не досліджував ці докази належним чином.
Також у вказаних поясненнях, з огляду на необхідність всебічного та повного з`ясування обставин справи, позивачка просить продовжити строк подання доказів та долучити докази до матеріалів справи, які мають істотне значення для правильного та повного розгляду справи, зокрема: копію ухвали Новобаварського районного суду про відкриття провадження; копію позовної заяви про стягнення матеріальної шкоди разом із додатками; відео 21 грудня 2025 року.
У заяві про виправлення технічної помилки від 08.01.2026 позивачка зауважує, що нею були подані додаткові пояснення, в яких вона зазначила про те, що суд першої інстанції проігнорував факт порушення КДКА Донецької області встановленого Законом України № 5076-VI порядку розгляду скарги на дисциплінарний проступок адвоката та процедури притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, зокрема, у частині дотримання строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Разом із тим, позивачка зазначає, що даний абзац містить в собі технічну помилку, та просить уважати правильним наступний текст абзацу: "суд першої інстанції проігнорував факт порушення КДКА Донецької області встановленого Законом України № 5076-VI порядку розгляду скарги на дисциплінарний проступок адвоката та процедури притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, зокрема, у дослідженні наданих доказів, не розгляду поданих заяв та клопотань, та не досліджено відео докази, надані ОСОБА_1 та інше.
У поданих 23.01.2026 до суду додаткових поясненнях позивачка зауважує, що суть її правової позиції полягає у тому, що відповідач — Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Донецької області, діючи як квазісудовий орган, допустив істотні та системні порушення встановленої законом процедури розгляду дисциплінарної скарги, що унеможливлює визнання прийнятого рішення законним та обґрунтованим. Так, у межах дисциплінарної справи відповідачем було досліджено та використано процесуальні документи кримінального провадження без наявності дозволу прокурора на їх розголошення чи використання в іншому провадженні. Зокрема, на аркуші 253 матеріалів дисциплінарної справи міститься довідка за результатами перевірки скарги про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, у якій наведено твердження щодо нібито поширення позивачкою недостовірних та ганебних відомостей у межах цивільних справ та кримінальних проваджень з посиланням на її письмові пояснення, подані дізнавачу СДВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області. Зазначені твердження були покладені в основу висновків дисциплінарного органу без будь-яких належних і допустимих доказів, без перевірки їх достовірності, без витребування матеріалів кримінального провадження у законний спосіб та, що є принципово важливим, без дозволу процесуального керівника — прокурора. Відповідач фактично використав відомості досудового розслідування, які відповідно до статті 222 КПК України становлять таємницю слідства. Особливої уваги також потребує зміст довідки, підготовленої членом дисциплінарної палати КДКА Донецької області Л. Скокіним, у якій наведені твердження щодо ОСОБА_1 , що мають не нейтральний описовий, а оціночний та стверджувальний характер. Зазначені у довідці твердження стосуються безпосередньо її особи та містять негативні висновки, зокрема, про нібито поширення нею “недостовірних та ганебних відомостей”, висунення звинувачень іншим особам у корупційних діях, а також твердження щодо “ухилянта” та “незаконного бізнесу сина”. При цьому такі твердження подані як установлені факти, а не як виклад позиції скаржника чи припущення, що потребують перевірки. Водночас у матеріалах дисциплінарної справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували достовірність зазначених тверджень, зокрема, відсутні судові рішення, вироки, ухвали чи інші процесуальні документи, якими відповідні обставини були б встановлені у визначеному законом порядку. Незважаючи на це, такі відомості були покладені в основу висновків довідки та використані при формуванні правової позиції відповідача. Таким чином довідка містить фактичні твердження негативного характеру, що не підтверджені жодним належним доказом, а їх використання у дисциплінарному провадженні свідчить про порушення принципів об`єктивності, неупередженості та допустимості доказів, а також про вихід відповідача за межі наданих йому повноважень. Окремо позивачка звертає увагу суду на те, що матеріали дисциплінарної справи не містять жодного належного та допустимого доказу повідомлення її про порядок, технічні умови та спосіб проведення відеоконференції, в межах якої мали розглядатися подані нею клопотання, заява про відвід, пояснення та інші документи. Відсутні будь-які відомості про роз`яснення позивачці її процесуальних прав, зокрема права на участь у розгляді справи, права ставити запитання, надавати пояснення, заперечення та реалізовувати інші гарантії захисту. З огляду на те, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є квазісудовим органом, на неї покладається обов`язок забезпечити дотримання базових стандартів справедливого розгляду, змагальності сторін та права особи бути належним чином повідомленою і почутою. Невиконання відповідачем цих обов`язків свідчить про істотне порушення процедури дисциплінарного провадження, що само по собі є достатньою підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам законності й обґрунтованості.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з даними з Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_1 обліковувалась у Раді адвокатів Донецької області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5819 від 24.06.2020, видане на підставі рішення №5 від 12.06.2020.
Адреса основного робочого місця, зазначена в Єдиному реєстрі адвокатів України: АДРЕСА_2 ; адреса додаткового робочого місця: 61157, м. Харків, вул. Пилипівська, буд. 40, літ. А.
У рамках цивільних справ № 639/7189/23 та № 638/18940/23, які розглядаються у Жовтневому районному суді м. Харкова - Артюшкова Світлана Леонідівна є позивачем, а відповідачем у цих справах є ОСОБА_4 .
01.04.2025 на адресу КДКА Донецької області надійшла скарга ОСОБА_4 від 24.03.2025 відносно адвоката ОСОБА_1 .
У скарзі викладені факти поведінки, дописи у соціальних мережах та подані до суду процесуальні документи, які, на думку скаржника, є проявом грубого порушення правил поведінки та адвокатської етики адвоката Артюшкової С. Л., а саме, щодо положень ст. ст. 2, 12, 13, 44, 45, 51, 54-57 Правил адвокатської етики. Серед іншого: наданні в образливій формі оціночних характеристик та критики адвоката ОСОБА_5 , які порочать його честь, гідність та ділову репутацію; рекламуванням своєї діяльності у соціальних мережах із указівками, які можуть сформувати уявлення, що діяльність саме цього адвоката характеризується рисами і показниками, притаманними в дійсності адвокатурі як такій. Рекламування своєї діяльності з застосуванням оціночних характеристик та критики інших адвокатів, що підриває довіру до інституту адвокатури в цілому; зневажливе ставлення до інших учасників процесу та некоректне і нестримане спілкування з елементами хамства; поширення постійних чуток з приводу того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 «чхати хотіли на суди», «всі куплять» і т.п.; поширення неправдивої інформації про незаконний бізнес сина скаржника, ухилення його від мобілізації і погрози зі сторони ОСОБА_1 у сприянні його мобілізації; схиляння ОСОБА_4 до розірвання договору про надання професійної правничої (правової) допомоги з адвокатом Гордейчуком В. В.; використання у процесуальних документах недопустимих для ділової української мови вставок у вигляді «Смайліків» та написання тексту із озвучуванням погроз.
09.04.2025 Головою дисциплінарної палати КДКА Донецької області Гавриш І. І. проведення перевірки обставин, зазначених у скарзі, доручено члену дисциплінарної палати ОСОБА_7 .
28.04.2025 за вих. № 329 адвокату Артюшковій С. Л. на електронну адресу надісланий лист - повідомлення щодо надходження скарги та необхідності надання пояснень щодо обставин, зазначених у скарзі. Одночасно надіслана копія скарги з додатками.
29.04.2025 на електронну адресу КДКА Донецької області надійшли письмові пояснення адвоката ОСОБА_1 (продубльовано Укрпоштою).
22.05.2025 на адресу КДКА Донецької області за вх. № 386 надійшли додаткові пояснення адвоката Артюшкової С. Л. від 16.05.2025.
12.07.2025 член дисциплінарної палати КДКА Донецької області ОСОБА_7 подав на розгляд дисциплінарної палати КДКА Донецької області скаргу ОСОБА_4 про дисциплінарний проступок адвоката, довідку та всі матеріали перевірки.
Рішенням від 12.07.2025 порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 за ознаками дисциплінарного проступку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: порушення ст. ст. 2, 12, 13, 44, 45, 51, 54, 56, 57 Правил адвокатської етики.
15.07.2025 (вих. №440) адвокату ОСОБА_1 надіслана копія рішення про порушення дисциплінарної справи та довідка члена ДП КДКА Донецької області за результатами перевірки обставин, викладених у скарзі.
15.07.2025 (вих. №441) скаржнику надіслана копія рішення про порушення дисциплінарної справи.
У супровідному до рішення листі сторонам роз`яснено вимоги п. 44 Положення «Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність» щодо порядку участі у засіданні Дисциплінарної палати дистанційно в режимі відеоконференції.
21.07.2025 за вх.№531 на адресу КДКА Донецької області надійшла заява про перенесення розгляду справи та клопотання про участь адвоката в режимі відеоконференції.
26.07.2025 розгляд дисциплінарної справи перенесено на 09.08.2025.
30.07.2025 (вих. №456,457) адвокату Артюшковій С.Л. та скаржнику надіслано повідомлення про дату та час розгляду дисциплінарної справи.
09.08.2025 на електронну пошту КДКА Донецької області надійшло клопотання адвоката Артюшкової С.Л. про перенесення розгляду дисциплінарної справи.
09.08.2025 розгляд дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 зупинено та перенесено на 13.09.2025.
13.08.2025 (вих. №468,469) адвокату Артюшковій С.Л. та скаржнику надіслано повідомлення про дату та час розгляду дисциплінарної справи.
13.09.2025 від адвоката Артюшкової С. Л. на адресу КДКА Донецької області надійшли заяви, клопотання та листи в рамках дисциплінарної справи.
Рішенням № 145 Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 13.09.2025 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком чотири місяці та три тижня.
У вказаному Рішенні № 145 зазначено, що в діях адвоката ОСОБА_1 наявні дисциплінарні проступки, а саме: викладені у скарзі факти поведінки, дописи у соціальних мережах та подані до суду процесуальні документи містять порушення правил адвокатської етики адвоката Артюшкової С. Л., так встановлено, що адвокат:
1. Надавала в образливій та некоректній формі оціночні характеристики та критику адвоката ОСОБА_5 , які порочать честь, гідність та ділову репутацію.
2. Зневажливо ставилась до інших учасників процесу та некоректно і нестримано спілкувалась. Про це свідчить те, що в рамках справи № 638/18940/23, а саме 31.10.2024 відповідно до копії технічного запису по даному судовому засіданню, ОСОБА_1 нетактично себе поводить та кидає судді на стіл якісь документи.
3. Створювала нетактовні та неетичні публікації у мережі Facebook.
Не погоджуючись із указаним рішенням Дисциплінарної палати КДКА Донецької області, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Рішення №145 КДКА Донецької області від 13 вересня 2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 прийнято обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже, є правомірним і не підлягає скасуванню.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організацій діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 5 липня 2012 року за № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI).
Ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката врегульовано правилами статті 36 Закону № 5076-VI.
Так, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.
Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
За правилами статті 34 Закону № 5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Отже, порушення правил адвокатської етики є дисциплінарним проступком адвоката.
За вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України (стаття 35 Закону № 5076-VI).
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 50 Закону № 5076-VI до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать, зокрема, прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно з ст. 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Пунктом 3 частини 2 статті 31 Закону № 5076-VI врегульовано підстави накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Так, стягнення може застосовуватися виключно у разі: систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.
У спірному випадку судом установлено, що виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, наведених мотивів для його прийняття, фактичною підставою для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як - зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком 4 місяці і 3 тижні, стало одноразове грубе порушення позивачем правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.
Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Відповідно до частин першої-другої статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.
За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Згідно з частиною третьою статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Статтею 39 Закону № 5076-VI установлено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Таким чином дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вирішує питання щодо порушення або відмови в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Таке рішення КДКА приймається за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки.
Відповідно до приписів статті 40 Закону № 5076-VI дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.
Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правничою допомогою адвоката.
У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.
Розгляд справи про дисциплінарну відповідальність адвоката є відкритим, крім випадків, якщо відкритий розгляд справи може призвести до розголошення адвокатської таємниці.
Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.
Водночас суд зауважує, що результатом належного та завчасного повідомлення адвоката про розгляд дисциплінарної скарги є фактична обізнаність адвоката про дату, час та місце розгляду дисциплінарної скарги, яка реалізована за такий період, який надає адвокату можливість належно підготуватися до розгляду дисциплінарної справи та взяти у ньому участь.
При цьому лише після з`ясування факту обізнаності можна робити висновок про поважність або неповажність неявки адвоката, оскільки в іншому разі необізнаність адвоката про розгляд можна розцінювати як поважність причин його відсутності, що, в свою чергу, буде зобов`язувати відповідача відкласти розгляд справи.
Таким чином зазначене вказує на обов`язок у кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури встановити факт повідомлення, тобто обізнаності адвоката про дату, час та місце розгляду скарги. Визначення у Законі № 5076-VI такого принципу як змагальність, означає, що законодавцем надано можливість адвокату, відносно якого здійснюється дисциплінарне провадження, захищати себе під час його проведення. В свою чергу, це вказує на важливість дотримання цього принципу КДКА, правомірності ухвалених КДКА рішень, зокрема, перевірки їх на предмет дотримання процедури прийняття.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі № 826/12228/18.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 28.04.2025 за вих. № 329 адвокату Артюшковій С. Л. на електронну адресу надісланий лист- повідомлення щодо надходження скарги ОСОБА_4 від 24.03.2025 та необхідності надання пояснень щодо обставин, зазначених у скарзі. Одночасно надіслана копія скарги з додатками.
29.04.2025 на електрону адресу КДКА Донецької області надійшли письмові пояснення адвоката ОСОБА_1 (продубльовано Укрпоштою).
22.05.2025 на адресу КДКА Донецької області за вх. №386 надійшли додаткові пояснення адвоката ОСОБА_1 від 16.05.2025.
За результатом розгляду викладених обставин у скарзі ОСОБА_4 від 24.03.2025 відносно адвоката ОСОБА_1 , рішенням від 12.07.2025 порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 за ознаками дисциплінарного проступку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 34 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: порушення ст. ст. 2, 12, 13, 44, 45, 51, 54, 56, 57 Правил адвокатської етики.
15.07.2025 (вих. №440) адвокату Артюшковій С. Л. надіслана копія рішення про порушення дисциплінарної справи та довідка члена ДП КДКА Донецької області за результатами перевірки обставин, викладених у скарзі.
15.07.2025 (вих. №441) скаржнику надіслана копія рішення про порушення дисциплінарної справи.
У супровідному до рішення листі сторонам роз`яснено вимоги п. 44 Положення «Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність» щодо порядку участі у засіданні Дисциплінарної палати дистанційно в режимі відеоконференції.
21.07.2025 за вх.№531 на адресу КДКА Донецької області надійшла заява про перенесення розгляду справи та клопотання про участь адвоката в режимі відеоконференції.
26.07.2025 розгляд дисциплінарної справи перенесено на 09.08.2025.
30.07.2025 (вих. № 456,457) адвокату Артюшковій С. Л. та скаржнику надіслано повідомлення про дату та час розгляду дисциплінарної справи.
09.08.2025 на електронну пошту КДКА Донецької області надійшло клопотання адвоката Артюшкової С. Л. про перенесення розгляду дисциплінарної справи.
09.08.2025 розгляд дисциплінарної справи відносно адвоката Артюшкової С. Л. зупинено та перенесено на 13.09.2025.
13.08.2025 (вих. № 468,469) адвокату Артюшковій С. Л. та скаржнику надіслано повідомлення про дату та час розгляду дисциплінарної справи.
Отже, позивачка була завчасно фактично обізнана про дату, час та місце розгляду дисциплінарної скарги та мала можливість належно підготуватися до розгляду дисциплінарної справи та взяти у ньому участь.
13.09.2025 від адвоката Артюшкової С. Л. на адресу КДКА Донецької області надійшли заяви, клопотання та листи в рамках дисциплінарної справи.
З огляду на викладене, проаналізувавши норми і приписи чинного законодавства в частині визначення та обґрунтованого застосування правових позицій, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про належне дотримання відповідачем порядку та процедури повідомлення адвоката про дату, час та місце розгляду дисциплінарної скарги.
В апеляційній скарзі та додаткових поясненнях позивачка посилається на те, що судом першої інстанції не були належним чином досліджені ключові докази, а саме, надіслані нею до відповідача відповідні заяви, клопотання та листи від 06.08.2025, від 10.09.2025, від 12.09.2025, на які жодних відповідей, ухвал, постанов чи інших процесуальних документів від КДКА Донецької області вона не отримувала.
Разом із тим колегія суддів уважає за необхідне зауважити на те, що 15.07.2025 (вих. №440) адвокату Артюшковій С. Л. надіслана копія рішення про порушення дисциплінарної справи та довідка члена ДП КДКА Донецької області за результатами перевірки обставин, викладених у скарзі.
У супровідному до рішення листі сторонам роз`яснено вимоги п. 44 Положення «Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність» щодо порядку участі у засіданні Дисциплінарної палати дистанційно в режимі відеоконференції.
21.07.2025 за вх.№531 на адресу КДКА Донецької області надійшла заява про перенесення розгляду справи та клопотання про участь адвоката в режимі відеоконференції.
Відповідно до витягу з протоколу № 13/2025 від 26.07.2025 засідання дисциплінарної палати КДКА Донецької області в режимі відеоконференції:
1. Частково задоволено клопотання адвокатки Артюшкової С. Л.
2. Перенесено розгляд дисциплінарної справи та призначено розгляд дисциплінарної справи № 81, порушеної відносно адвокатки Артюшкової Світлани Леонідівни на 09.08.2025 на 12:00 у режимі відеоконференції.
3. Зупинено розгляд дисциплінарної справи № 81, порушеної відносно адвокатки Артюшкової Світлани Леонідівни. (т. 4 а.с. 71-72).
09.08.2025 на електронну пошту КДКА Донецької області надійшло клопотання адвоката Артюшкової С. Л. про зупинення розгляду дисциплінарної справи.
Відповідно до витягу з протоколу № 14/2025 від 09.08.2025 засідання дисциплінарної палати КДКА Донецької області в режимі відеоконференції:
1. Заяву адвокатки Артюшкової С. Л. щодо зупинення розгляду справи задоволено частково.
2. Розгляд дисциплінарної справи № 81 відносно адвоката Артюшкової С. Л. перенесено.
3. Призначено розгляд дисциплінарної справи № 81 відносно адвоката Артюшкової С. Л. на 13.09.2025 на 11 годину 00 хв. у режимі відеоконференції.
4. Зупинено розгляд дисциплінарної справи (т. 4 а.с. 77-78).
13.08.2025 (вих. № 468, 469) адвокату Артюшковій С. Л. та скаржнику надіслано повідомлення про дату та час розгляду дисциплінарної справи.
Вищезазначене спростовує доводи позивачки про те, що жодні її заяви, клопотання та листи не були розглянуті та жодних відповідей, ухвал, постанов чи інших процесуальних документів від КДКА Донецької області вона не отримувала.
Незазначення судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення конкретного змісту поданих заяв, клопотань та листів не свідчить про їх нерозгляд відповідачем.
Щодо поданих позивачкою клопотань та заяв від 10.09.2025, від 12.09.2025 та від 13.09.2025, тобто безпосередньо напередодні засідання дисциплінарної палати та в день її засідання, щодо участі у проведенні КДКА Донецької області засідання в режимі онлайн відеоконференції; про надання дисциплінарної справи на ознайомлення; подання додаткових пояснень з додатками; про зупинення дисциплінарного провадження у зв`язку із відпусткою адвоката С. Л. Артюшкової з 11 вересня 2025 року; про не проводення розгляду дисциплінарного провадження без участі позивачки; зупинення дисциплінарного розгляду справи щодо адвоката ОСОБА_1 до завершення її лікування; про закриття дисциплінарного провадження у зв`язку із відсутністю ознак дисциплінарного проступку; про відвід складу дисциплінарної палати Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області; про дослідження доказів; про надання дисциплінарної справи на ознайомлення, колегія суддів зауважує, що саме 13.09.2025 вже було ухвалено оскаржуване рішення КДКА Донецької області № 145.
При цьому дисциплінарну справу щодо позивачки порушено ще у липні 2025 року, а отже у останньої було достатньо часу ознайомитись із дисциплінарною справою, подати додаткові пояснення з додатками, можливість участі у засіданні в режимі відеоконференції позивачці надано право також ще у липні 2025 року.
Окрім того, клопотання про зупинення дисциплінарного провадження, дисциплінарного розгляду справи, перенесення дисциплінарного розгляду справи вже розглядалися КДКА Донецької області та були задоволені частково, відповідач належним чином урахував причини неможливості позивачки брати участь у призначених засіданнях та два рази зупиняв розгляд дисциплінарної справи та відкладав її розгляд (т. 4 а.с. 71-72, 77-78).
Разом із тим колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів статті 40 Закону № 5076-VI у разі повторної неявки адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки, а тому в даному випадку відповідач, двічі задовольняючи заявлені клопотання позивачки, не порушив жодних прав останньої, розглянувши дисциплінарну справу за її відсутності.
Також, ураховуючи підтверджений у ході судового розгляду факт, що не заперечується відповідачем та доведений позивачем, надання на адресу КДКА пояснень позивачкою своєї позиції та наданих заперечень, що не може свідчити про порушення принципу змагальності під час винесення відповідачем оскаржуваного рішення, як урегульовано статтею 40 Закону №5076-VI, на порушення якого посилається позивачка в апеляційній скарзі та в додаткових поясненнях.
За ст. 2 «Правил адвокатської етики», затверджених 09.06.2017 Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (зі змінами, затвердженими 15.02.2019 З`їздом адвокатів України 2019 року) (надалі - «Правила адвокатської етики»), дія Правил поширюється на: всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами,- на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально - публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвоката, або підірвати престиж адвокатської професії; всіх адвокатів України, адвокатів іноземних держав, що внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, а також адвокатів України, право на зайняття адвокатською діяльністю яких зупинено в передбаченому законом порядку; адвокатів - членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, інших осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) у частині, яка застосовна до їх діяльності; відносини, що виникли або існують після їх прийняття.
Згідно з ст. 12 "Правил адвокатської етики" всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших. Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості їх оскарження у встановленому законом порядку. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності. Критика діяльності, рішень, порядку формування, членів органів адвокатського самоврядування тощо не може бути спрямована на приниження авторитету адвокатури, адвокатської професії та статусу адвоката, бути вираженою у принизливій чи такій, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, формі, а також містити завідомо неправдиву інформацію або заклики до невиконання рішень органів адвокатського самоврядування. При здійсненні професійної діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету, в тому числі щодо зовнішнього вигляду.
Відповідно до статті 13 "Правил адвокатської етики" адвокат має право рекламувати свою професійну діяльність з дотриманням чинного законодавства і цих Правил. Рекламні матеріали про адвокатську діяльність (та будь-які інші матеріали, такі як бланки, візитівки та інше) не можуть містити: оціночних характеристик відносно адвоката; критики адвокатами інших адвокатів; заяв про вірогідність успішного виконання доручень та інших заяв, що можуть викликати безпідставні надії у клієнтів; вказівок, які можуть сформувати уявлення, що діяльність саме цього адвоката характеризується рисами і показниками, притаманними в дійсності адвокатурі як такій. Рекламні матеріали про діяльність адвоката мають бути об`єктивними, достовірними, чіткими та зрозумілими й не повинні містити натяків, двозначностей або іншим чином утворювати підґрунтя для введення потенційних клієнтів в оману, а також мають відповідати розумним естетичним вимогам. Рекламні матеріали не можуть демонструватись (розміщуватись) за допомогою способів (у способи), які дискредитують інститут адвокатури, створюють умови для його зневаги, принижують професію та статус адвоката України.
Відповідно до статті 44 "Правил адвокатської етики" під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії. Адвокат має поважати процесуальні права адвоката, який представляє іншу сторону, і не вдаватись до дій, що грубо порушують останні. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.
Згідно з ст. 50 «Правил адвокатської етики» відносини між адвокатами повинні будуватися на засадах взаємної поваги, дотримання професійних прав адвокатів та гарантій професійної діяльності, слідування принципам адвокатської діяльності, передбаченим Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Правилами, рішеннями З`їзду, актами РАУ, НААУ. Корпоративна єдність адвокатів вимагає від них взаємної довіри та співпраці на користь їх клієнтів, зокрема уникнення штучного породження чи поглиблення конфліктів між клієнтами. При цьому принцип пріоритетності інтересів клієнта має перевагу перед міркуваннями корпоративної єдності. (…).
Відповідно до ст. 51 «Правил адвокатської етики» адвокат не повинен допускати стосовно іншого адвоката: - висловлювань, що принижують його честь та гідність, завдають шкоди його діловій репутації, нетактовних та принизливих висловів; - поширення свідомо неправдивих відомостей про нього; (…).
Як зазначено у ст. 52 «Правил адвокатської етики», допустимими формами реагування адвоката на незаконну або неетичну поведінку іншого адвоката, якою заподіяна або може бути заподіяна шкода інтересам адвоката, його клієнта, адвокатського об`єднання, бюро, органів адвокатського самоврядування або адвокатури як такої, слід вважати звернення (заяви, скарги) до органів адвокатського самоврядування, в тому числі наділених дисциплінарними повноваженнями стосовно адвокатів, а також використання інших форм захисту прав та законних інтересів особи, передбачених законодавством України. Не допускається зловживання правом на звернення до органів адвокатського самоврядування, в тому числі наділених дисциплінарними повноваженнями, щодо ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката. Кожен адвокат має вжити заходів мирного врегулювання конфлікту з участю іншого адвоката. В разі ініціації адвокатом дисциплінарного провадження стосовно іншого адвоката він має попередньо повідомити про це Раду адвокатів регіону за робочим місцем адвоката згідно відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України, а стосовно адвоката іноземної держави - асоціацію адвокатів чи правове товариство відповідної держави для пошуку шляхів мирного залагодження конфлікту. При виникненні конфлікту між адвокатами, наслідком якого є звернення одного з них зі скаргою до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, адвокат, який ініціював звернення, зобов`язаний надати докази того, що ним вжиті заходи мирного врегулювання такого конфлікту, зокрема документи, що свідчать про звернення останнього до Ради адвокатів регіону за робочим місцем адвоката згідно відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України, а стосовно адвоката іноземної держави - асоціації адвокатів чи правового товариства відповідної держави.
За ст. 53 «Правил адвокатської етики» адвокат повинен уникати розголосу в засобах масової інформації або поширення іншим способом (в тому числі за допомогою мережі Інтернет, соціальних мереж) відомостей, що принижують честь та гідність іншого адвоката, ганьблять його чи адвокатське бюро / адвокатське об`єднання або адвокатуру України. Адвокат не повинен обговорювати з клієнтами обставини, що стосуються особистого життя іншого адвоката, його матеріального стану, походження, національної належності та інші обставини відносно адвоката, які не стосуються суті доручення. Адвокат не може вдаватись до антиреклами стосовно іншого адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) або використовувати цей метод при рекламуванні своєї діяльності.
У своїх публіцистичних матеріалах (статтях, публікаціях тощо) та публічних виступах адвокат не повинен поширювати відомостей, які ганьблять честь, гідність чи ділову репутацію інших адвокатів або престиж адвокатури як такої (ст. 56 «Правил адвокатської етики»).
Участь адвоката у соціальних мережах (наприклад, але не обмежуючись: Facebook, Twitter, LinkedIn, Pinterest, Google Plus+, Tumblr, Instagram, Flickr, MySpace та інших), інтернет-форумах та застосування ним інших форм спілкування в мережі Інтернет є допустимими, проте адвокат може розміщувати, коментувати лише ту інформацію, використання якої не завдає шкоди авторитету адвокатів та адвокатури в цілому. Адвокат при користуванні соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет повинен дотримуватись своїх професійних обов`язків, передбачених чинним законодавством України, цими Правилами, рішеннями З`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України. Використання адвокатом соціальних мереж, інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет повинно відповідати наступним принципам: - незалежності; - професійності; - відповідальності; - чесності; - стриманості та коректності; - гідності; - недопущення будь-яких проявів дискримінації; - толерантності та терпимості; - корпоративності та збереження довіри суспільства; - конфіденційності (ст. 57 «Правил адвокатської етики»).
У ст. 58 «Правил адвокатської етики» зазначено: «… При користуванні соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет необхідно враховувати параметри їх конфіденційності з метою відповідального їх використання, моніторингу та регулярного аналізу власних соціальних мереж, інтернет-форумів, інших форм спілкування в мережі Інтернет та контентів, що розміщуються в соціальних мережах. При виявленні в них помилок або будь-яких невідповідностей конфіденційності вони підлягають негайному виправленню та/або видаленню. …».
У даних спірних правовідносинах суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 26.01.2023 у справі № 420/5597/19, в якій суд підтримує позицію щодо визначення суті критерія "грубого порушення" Правил адвокатської етики. Так, Верховний Суд підтримав позицію судів попередніх інстанцій, що критерії "грубого" порушення Правил адвокатської етики не визначені на нормативно-правовому рівні, а тому визначення "грубості" дисциплінарного правопорушення, а також обрання суворості дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Отже, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.
Таким чином, Верховним Судом сформована правова позиція про те, що перевірка всіх обставин, доводів сторін, викладених у скарзі, і їх оцінювання здійснюється за внутрішнім переконанням оцінювача, що є дискреційними повноваженнями КДКА.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 КАС критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.
Отже, у межах розгляду цієї справи суд може надати правову оцінку оскаржуваному Рішенню №145 виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.
Правовий висновок щодо вказаного викладений Верховним Судом у постановах від 25 червня 2018 року у справі № 810/1972/17, 26 січня 2023 року у справі № 420/5597/19.
З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень про те, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції відсутній будь-який зміст щодо висновків про нібито зневажливе ставлення позивачки до інших учасників процесу чи некоректне та нестримане спілкування; не надано правової оцінки твердженням, викладеним відповідачем, зокрема щодо подій у справі № 638/18940/23 від 31.10.2024, де, за версією відповідача, відповідно до копії технічного запису позивачка нібито поводилася нетактовно та «кидала судді на стіл якісь документи»; відсутній будь-який зміст щодо нібито неетичних публікацій у мережі Facebook; відсутній висновок щодо незаконного використання матеріалів кримінального провадження без дозволу прокурора та порушення таємниці досудового розслідування, оскільки, як уже було зазначено, в межах розгляду цієї справи суд може надати правову оцінку оскаржуваному Рішенню №145 виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.
Таким чином, ураховуючи наведені норми права, обставини справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідачем не порушено право позивача на захист при розгляді інформації, викладеної у скарзі ОСОБА_4 від 24.03.2025 про порушення правил адвокатської етики з боку адвоката Артюшкової С. Л.
У суду відсутні зауваження щодо організації, проведення та результату розгляду відповідачем інформації, викладеної у скарзі ОСОБА_4 від 24.03.2025 про порушення правил адвокатської етики з боку адвоката Артюшкової С. Л.
Водночас колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура оцінювання і чи була дотримана процедура його прийняття. Її обсяг і ступінь залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи/пояснення особи взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувався уповноважений орган, застосовуючи до особи відповідні міри дисциплінарної відповідальності, тобто встановити мотиви ухваленого рішення.
У цьому сенсі є сталою правова позиція Верховного Суду про те, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 826/6528/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі № 2040/6763/18).
В аспекті порушених у цій справі питань та з огляду на існуючу правозастосовну практику Верховного Суду суд зауважує, що суд першої інстанції вправі був перевірити аргументованість, вмотивованість оскаржуваного Рішення № 145. При цьому суд не вправі підміняти вказаний орган (КДКА) в частині кваліфікації спірної поведінки позивача, що наведена у скарзі, на власний розсуд переоцінювати висновки.
Такі висновки суду застосовані з урахуванням позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 380/16070/21.
З урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України суд першої інстанції, оцінивши докази, які наявні у справі, в їх сукупності дійшов правомірного висновку, що Рішення № 145 КДКА Донецької області від 13 вересня 2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 прийнято обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним і не підлягає скасуванню.
Щодо доводів апеляційної скарги про ухвалення судового рішення без повного і всебічного з`ясування обставин справи, із грубими порушеннями правил доказування, неврахуванням усієї сукупності доказів, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Приписами частини 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Слід зазначити, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Під час судового розгляду судом першої інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, досліджено всі обставини прийняття рішення, оскаржуваного позивачкою, та надано об`єктивний та обґрунтований його аналіз виключно в контексті дотримання відповідної процедури, в межах дискреційних повноважень відповідача в частині кваліфікації спірної поведінки позивачки, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а отже і наведені позивачкою доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Отже, наведені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів ураховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд апеляційної інстанції також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) № 18390/91, пункт 29).
Зважаючи на викладене, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що судом досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення, ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Щодо заявленого позивачкою у додаткових поясненнях клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, які мають істотне значення для правильного та повного розгляду справи, зокрема: копії ухвали Новобаварського районного суду м. Харкова про відкриття провадження від 26.12.2025; копії позовної заяви від 17.12.2025 про стягнення матеріальної шкоди разом із додатками; відео 21 грудня 2025 року, які не були досліджені судом першої інстанції, колегія суддів зауважує на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, суд апеляційної інстанції в силу імперативної дії ч. 4 ст. 308 КАС України позбавлений можливості прийняти нові докази без встановлення причин неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції.
В додаткових поясненнях позивачка зауважує, що ухвалу Новобаварського районного суду м. Харкова про відкриття провадження від 26.12.2025 вона не мала можливості подати до суду першої інстанції, оскільки отримала вперше тільки 26 грудня 2025 року.
В аспекті наведеного колегія суддів звертає увагу на положення ч. 5 ст. 308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Отже, суд апеляційної інстанції в силу імперативної дії ч. 5 ст. 308 КАС України позбавлений можливості розглядати у даному провадженні нові підстави, обставини та докази в їх обґрунтування, а саме: копію ухвали Новобаварського районного суду м. Харкова про відкриття провадження від 26.12.2025; копію позовної заяви від 17.12.2025 про стягнення матеріальної шкоди разом із додатками; відео 21 грудня 2025 року, які датовані після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення та, відповідно, ним не досліджувались.
Окрім того, вказані докази не досліджувалися і відповідачем та, відповідно, не були підставою для прийняття оскаржуваного Рішення №145 від 13.09.2025.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі № 520/25191/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова