ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/1206/26	Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В. 	
Провадження № 33/817/209/26 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кушки О.М. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И В :
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 06.12.2025 року о 21 год. 45 хв. в м.Ланівці по вул.Тернопільській Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем марки FORD SIERRA д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2026 року та скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2026 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги захисник ОСОБА_2 мотивує тим, що:
- не доведено факт керування авто, відсутні будь-які належні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом;
- з відеозаписів нагрудних камер видно, що ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що він не був за кермом та не керував автомобілем, а водієм був інший чоловік;
- працівники поліції незаконно та безпідставно вимагали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння;
- посилання на обставини, викладені в протоколі серії ЕПР1 №533639 від 06.12.2025 року, як на беззаперечний доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення є недостатнім.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Кушка О.М. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. 
Від захисника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності. 

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2026 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями. 
Щодо суті апеляційної скарги перевіркою матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції дотримався відповідних вимог закону і правильно з`ясував обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.12.2025 року серії ЕПР 1 № 533639 (а.с.1); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6293967 від 06.12.2025 року, з якої вбачається, що зупинка працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була законною (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовся від проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест ARPJ-0912 (а.с.4); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким ОСОБА_1 06.12.2025 року о 22 год. 20 хв. направлено в КНП «Лановецька міська лікарня» (а.с.7); матеріалами відео фіксації, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є водієм автомобіля FORD SIERRA д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.10).
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що протокол серії ЕПР1 №533639 від 06.12.2025 року не може бути належним доказом суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення та обставини, викладені в ньому, як на беззаперечний доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а врахував і сукупність інших доказів, що наявні у матеріалах справи.
Твердження апелянта про відсутність належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06 грудня 2025 року спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, що наведені в оскарженій постанові суду.
Так, даними відеозапису із реєстратора службового автомобіля (файл 2.mp4) зафіксовано як транспортний засіб марки «FORD SIERRA», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з увімкненим покажчиком повороту і здійснив зупинку, після чого з водійської сторони автомобіля вийшов ОСОБА_1 .
Також, даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (файл export-e7rzu з 22:30:00 до 22:38:00 год.) зафіксовано, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечує факту свого керування транспортним засобом, більше того останній описує деталі своєї поїздки працівнику патрульної поліції, також про факт керування ОСОБА_1 вказує громадянин, що знаходився в транспортному засобі.
Наведені об`єктивні дані відеозаписів спростовують твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і підтверджують відомості, що наявні у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6293967 від 06 грудня 2025 року, якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і доказів такого апеляційному суду не надано, а тому слід вважати, що ця постанова не скасована і набрала законної сили.
Твердження захисника, що ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що він не був за кермом та не керував автомобілем суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відеозаписом реєстратора патрульного автомобіля зафіксовано, що після зупинки автомобіля «FORD SIERRA», д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони водія вийшла саме та особа, на яку в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто ОСОБА_1 . 
Крім того, з наявних у справі відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем (файл export-e7rzu з 22:37:00 год.), однак після пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест ARPJ-0912 на місці або у медичному закладі категорично відмовився. 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Отже, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кушки О.М. залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2026 року, відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя