Номер провадження: 33/813/803/26
Номер справи місцевого суду: 521/16293/25 
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А., в порядку підготовки до розгляду апеляційної скарги захисника Фещенка Ігоря Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11.11.2025 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на п`ять діб, стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн. 
02.02.2026 захисник Фещенко І.С. в інтересах ОСОБА_1 вперше звернувся до суду через систему «Електронний суд» з апеляційною скаргою, яка, серед іншого, містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11.11.2025.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник, посилаючись на ознайомлення в ЄДРСР з копією судового рішення 30.01.2026, зазначив, що підставами для поновлення є такі фактори: 
- відсутність обізнаності скаржника про наявність винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення у період до отримання телефонного виклику від виконавця постанови у справі про адміністративне правопорушення 29.01.2026, оскільки скаржник не є фахівцем у галузі права та об`єктивно не має обізнаності в існуванні та практичному використанні спеціальних електронних інструментів для відстеження ухвалення судових рішень, зокрема офіційного веб-порталу «Судова влада України» і Єдиного державного реєстру судових рішень;
- постанова у справі про адміністративне правопорушення не була оголошена скаржнику після закінчення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю такого під час її розгляду;
- за адресою місця проживання копії постанови у справі про адміністративне правопорушення скаржник або члени його сім`ї не отримували;
- зацікавленість скаржника у встановленні обставин справи та оперативність надання правничої допомоги скаржнику, яка віднайшла свій прояв в укладенні договору про надання правничої допомоги 30.01.2026 та надсиланні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи цього ж дня для цілей можливості оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у найкоротший строк;
- подання цієї апеляційної скарги у межах 10 календарних днів від дня встановлення скаржником факту наявності постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постановою Одеського апеляційного суду від 04.03.2026 у задоволенні вказаного клопотання захисника Фещенка І.С. про поновлення строку на апеляційне скарження постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11.11.2025 відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що:
- оскаржувана постанова винесена 11.11.2025 за відсутності ОСОБА_1 , який сповіщений про розгляд справи належним чином та 11.11.2025 особисто подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності;
- останнім днем оскарження постанови у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП є 21.11.2025, а з апеляційною скаргою захисник Фещенко І.С. звернувся - 02.02.2026, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду;
- посилання захисника щодо ознайомлення ним з текстом постанови в ЄДРСР лише 30.01.2026 як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний суд вважав безпідставними, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді розпочинається саме з моменту її винесення, а не з моменту ознайомлення чи отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення;
- ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи, не вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. При цьому, враховано, що до Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову надіслано судом: 14.11.2025, забезпечено надання загального доступу: 17.11.2025, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, тому з цього часу ОСОБА_1 мав можливість отримати копію постанови та своєчасно її оскаржити в апеляційному порядку, тобто до 21.11.2025;
- саме по собі посилання захисника на необізнаність ОСОБА_1 про існування спеціальних електронних інструментів для відстежування ухвалення судових рішень, не свідчить про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги та належного виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, а тому не є підставою для поновлення строку на оскарження.
15.03.2026 копія постанови Одеського апеляційного суду від 04.03.2026 доставлена до електронного кабінету захисника 15.03.2026.
13.03.2026 захисник Фещенко І.С. повторно скерував до суду через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11.11.2025, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник послався на аналогічні причини пропуску строку, оцінка яким вже надавалась апеляційним судом в постанові від 04.03.2026. Зазначивши додатково такі фактори:
- матеріали справи не містять доказів висилання копії оскаржуваної постанови суду, внаслідок чого ОСОБА_1 не був ознайомлений з її змістом та обізнаний про її наявність аж до 29.01.2026;
- скаржник не є фахівцем у галузі права, а також у силу свого віку та відсутності обізнаності щодо розгляду справи у суді не мав відповідного життєвого досвіду, який сформував би у нього розуміння механізму захисту і реалізації своїх прав у аналогічних ситуаціях; скаржник фактично не усвідомлював потребу у професійній правничій допомозі і необхідність діяти у визначеному порядку для реалізації своїх прав;
- написання та подання до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 23 вересня, а також про незастосування адмінстягнення від 11.11.2025 не може розцінюватися як обізнаність скаржника про ухвалення рішення по суті справи, оскільки до його відома постанову доведено не було;
- представник скаржника та скаржник не мали і не мають жодних недобросовісних намірів щодо оскарження постанови у справі, тому що скаржник не бажав затягувати розгляд справи та оскаржувати рішення по суті по спливу тривалого проміжку часу, а представник скаржника почав діяти лише після повідомлення матір`ю скаржника про наявність у її сина загрози позбавлення особистої свободи (застосування адміністративного арешту).
Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку особі, яка її подала, з таких підстав.
Насамперед слід зазначити, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).
За положеннями ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.
Так, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, за положеннями ст.294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду або ознайомлення з її текстом. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисник в її інтересах розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. 
Аналізуючи зміст клопотання про поновлення строку сторони захисту, апеляційний суд дійшов висновку, що в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом наведено аналогічні причини, які вже були предметом розгляду та оцінки апеляційного суду і за результатом розгляду яких постановлено судове рішення, а інші додаткові доводи фактично зводяться до незгоди із висновками апеляційного суду в постанові від 04.03.2026. Враховано, що апеляційний суд, відмовляючи у поновленні строку, виходив з того, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суддірозпочинається саме з моменту її винесення, а не з моменту ознайомлення чи отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення. Також апеляційним судом, серед іншого, була надана оцінка як доводам, що скаржник не є фахівцем у галузі права, так і його необізнаності про наявність оскаржуваної постанови суду тощо.
Відповідно до ч.10 ст.294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Відтак, постанова апеляційного суду від 04.03.2026 набрала законної сили і не може бути оцінена апеляційним судом під час повторного звернення з апеляційною скаргою.
Повторне звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, що вже оцінювались судом, не передбачено положеннями чинного КУпАП. Повторна оцінка вказаних доводів буде порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку повернути захиснику, як таку, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поновленні якого судом вже було відмовлено, та без зазначення в обґрунтування поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення нових обставин.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку захисника Фещенка Ігоря Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя            І.А.Артеменко