Провадження № 2/522/259/26
Справа № 522/50/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року        м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси 
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання – Костинюк В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач 05.01.2026 звернувся до Примосрького районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 195 887,72 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2022 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №2039066820, за умова якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 134 600 грн з фіксованою ставкою 40% за користування кредитом. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.01.2026 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 10.02.2026.
До суду 23.01.2026 надійшов відзив ОСОБА_1 , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, зменшити витрати на правову допомогу.
На обґрунтування відзиву зазначено, що строк процентів не може перевищувати 1% на день, строк кредитування 30 днів, однак позивач нарахував проценти не у відповідності до положень ЦК України. Положення договору про сплату комісії є нікчемними. Також вказує на неможливість стягнення штрафу та пені. Відповідач вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження відступлення права вимоги, адже відсутня квитанція про оплату за договором факторингу. Позивачем не надано доказів видачі відповідачу кредитних коштів. Також відповідач посилається на практику Верховного суду, вказуючи про непропорційну велику суму відсотків.
ТОВ «Еліт Фінанс» 04.02.2026 подало до суду відповідь на відзив у якій вказано, що до позову долучено квитанцію про оплату за договором факторингу, а тому позивач набув прав вимоги до відповідача. Незгода відповідача з умовою договору як сплата комісії за розрахункове-касове обслуговування є помилковим. Виписка по рахунку є доказом видачі кредитних коштів. 
У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 10.02.2026 розгляд справи відкладено на 26.03.2026.
У судове засідання 26.03.2026 учасники справи не з`явилися, сповіщалися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Представник позивача Євтодьєв А.О. звернувся до суду 16.02.2026 з заявою, якою просить розглянути справу за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 31 березня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.  
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 25 травня 2022 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2039066820, за яким Банк надав Позичальнику Кредит у розмірі 134 600 грн зі сплатою відсотків у розмірі 40% річних. Комісійна винагорода за видачу кредиту встановлена у розмірі 0 грн. Строк кредитування до 25 травня 2027 року.
Тобто, доводи відповідача про те, що строк кредитування 30 днів є безпідставними.
До позову долучено виписку по особовому рахунку з 25.05.2022 по 21.06.2024, якою підтверджується отримання кредитних коштів ОСОБА_1 .
З розрахунку заборгованості вбачається, що у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за період з 26.02.2022 по 21.06.2024 у розмірі 244 610,72 грн, з яких: 134 242,73 грн – тіло кредиту; 110 367,99 грн – відсотки. 
21 червня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами.
Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2039066820 від 25.05.2022.
На виконання такої умови як оплатність позивачем надано платіжні інструкції від 21.06.2024, тому доводи відповідача в частині відсутності доказів оплати за договором факторингу скасовуються матеріалами справи.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2039066820 від 25.05.2022, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Доводи відповідача про комісію, штраф та нарахування відсотків у розмірі не більше 1% на день суд відхиляє, адже процента ставка 40 % річних, тобто менше, а комісія та штраф не нараховувалися кредитодавцем.
Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору. Заборгованість відповідача становить 244 610,72 грн, однак позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 195 887,72 грн.
Суд не може вийти за межі позовних вимог, тому задовольняє позовні вимоги у заявленому розмірі, і з суми 195 887,72 грн, тіло кредиту становить 134 242,73 грн, а відсотки відповідно – 61 644,99 грн.
Отже, відсотки удвічі менші тіла кредиту, а тому доводи відповідача про непропорційність нарахованих позивачем відсотків також є безпідставними.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 028 гривень судового збору, який був сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції №15113 від 03.12.2025 (позов здано до служби поштового зв`язку у грудні 2025 року, тому судовий збір сплачено за ставками 2025 року).
Позивач на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року, укладений між ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною, акт №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025, згідно якого витрати на правову допомогу складають 9 200 грн та платіжну інструкцію №2708 від 10.06.2025 про сплату вартості послуг адвоката. 
На переконання суду позов є типовим, не потребує велику кількість часу для його складення.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн. Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
У зв`язку з задоволення позову, сплачений судовий збір позивачем та витрати на правову допомогу у сукупному розмірі 4 528 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) заборгованість за кредитним договором №2039066820 від 25.05.2022 у розмірі 195 887 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) судові витрати у розмірі 4 528 (чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) гривень.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Повний текст рішення буде складено 31 березня 2026 року.

Суддя     В.Я. Бондар