Справа № 948/1058/25 
Номер провадження 2/948/106/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20.04.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого – судді     Косик С.М., 
за участю секретаря     Ткач Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :
у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 081,16 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 11 200,00 грн, мотивуючи тим, що 15.12.2020 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладена Заява-Договір №TDB.2020.0207.21539 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, за умовами якого клієнту надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточний рахунок клієнта.
03.09.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та АТ «Мегабанк» укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тім числі і право вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором №TDB.2020.0207.21539.
27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір №1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідача-боржника за кредитним договором №TDB.2020.0207.21539 від 15.12.2020 (а.с.1-8).
У відзиві на позов представник відповідача – адвокат Бульбах Н.М. повідомила, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що вимоги позивача щодо заявленої до відшкодування суми заборгованості по кредиту є заявленими необгрунтовано, без належних на те підстав.
За змістом позовної заяви відповідно договору позичальнику було надано грошові кошти, проте не вказано, яку суму грошових коштів було надано позичальнику. Зокрема позовна вимога не обгрунтована жодними доказами, які б підтверджували надання первісним кредитором відповідачу кредитних грошових коштів, не наведено розрахунку заборгованості по кредиту.
Представник відповідача зазначила, що за твердженням позивача Заява-Договір про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank становить індивідуальну частину договору, яка є його складовою, публічна його частина розміщена у місці інформування клієнта на сайті банку та в мережі інтернет.
Представник відповідача зазначає, що даний договір не містить особистого підпису позичальника ОСОБА_1 , а посилання позивача на те, що договір розміщений у місці інформування клієнта на сайті банку та в мережі інтернет, не є свідченням того, що позичальник ознайомлена з умовами договору. До того ж, надані позивачем в якості доказів копії тарифного пакету, паспорту споживчого кредиту також не містять підпису позичальника.
Як убачається із наданих позивачем доказів, особистий підпис ОСОБА_1 міститься лише на Заяві-Договорі від 15.12.2020 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування, яка становить індивідуальну частину договору, чого недостатньо для того, щоб вважати договір укладеним.
Зважаючи на те, що умови договору у визначений законом спосіб не були доведені до відому позичальника перед укладенням договору споживчого кредиту, відповідачу не були відомі конкретні умови укладеного з АТ «МЕГАБАНК» кредитного договору.
Також позивачем не надано доказів надання позичальнику грошових коштів за договором, проте надано підтвердження відкритих на ім`я ОСОБА_1 рахунків в АТ «МЕГАБАНК», а також банківські виписки по її особовому рахунку за період з 15.12.2020 по 02.12.2022, з яких вбачається, що відповідач в період з 15.12.2020 по 26.04.2022 систематично щомісяця здійснювала платежі по погашенню заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках. За вказаний період нею загалом сплачено 20 600,00 грн по кредиту та 8493,78 грн по нарахованих відсотках. Погашення заборгованості відповідачем проводилось вчасно та без порушення термінів сплати, проте з травня 2022 відповідач була позбавлена фактичної можливості сплачувати кошти по кредиту, оскільки АТ «МЕГАБАНК» припинив банківські операції та приймання платежів по кредитах, а тому припинення платежів відбулось саме з вини позикодавця.
Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відділень АТ «МЕГАБАНК» з метою внесення платежів по кредиту, проте отримувала відмови з причини припинення банком діяльності.
Крім того, надана довідка - розрахунок заборгованості не відображає механізму нарахування заборгованості та не відображає сплачених позичальником сум по кредиту. В розрахунку відображена сума тіла кредиту – 14 321,01 грн, що не відповідає дійсності, та сума по нарахованих відсотках, яка необгрунтовано становить 24 760,15 грн. При цьому невідомо, чи застосована підвищена відсоткова ставка за невиконання обов`язку по сплаті позичальником, що є протиправним. Також невідомо, чи взагалі її нарахування відповідає умовам кредитного договору.
Щодо вимоги позивача про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, то, оскільки відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, то просить суд відмовити у стягненні судових витрат. Відповідач належним чином виконувала умови договору, невиконання зобов`язання сталось з вини позикодавця, позивач не звертався до відповідача із вимогою про погашення заборгованості в досудовому порядку. За вказаних обставин відповідач не зобов`язаний нести витрати за протиправні дії позикодавця, оскільки не ухилялась від виконання взятих на себе зобов`язань.
Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з матеріалів справи вбачається, що розмір гонорару є значно завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та є неспіврозмірним з ринковими цінами адвокатських послуг.
Зокрема, докази в обгрунтування позовної заяви надані самим позивачем, а отже, їх витребування та збір адвокатом не здіснювалось, як і не здійснювались заходи досудового врегулювання спору. До гонорару також не включено послугу представництва позивача в суді, а отже, сума гонорару включає лише досудову підготовку. Аналізуючи позовну заяву, представник відповідача звертає увагу на те, що її обгрунтування є стандартним, тобто не містить обгрунтувань щодо конкретного кредитного договору, а універсальна форма позовної заяви вказує на те, що для її підготовки витрачено незначний час (а.с.58-64).
30.12.2025 представник позивача – адвокат Журавльовим С.Г. подав відповідь на відзив, у якій із доводами відповідача не погоджується, ввжає їх безпідставними та необгрунтованими, зауваживши, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором був розрахований у відповідності до умов кредитного договору та згідно з нормами чинного законодавства, що підтверджують наявні в матеріалах справи виписки з рахунку відповідача, які відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на рахунок клієнта.
Представник позивача зазначив, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК та інших актів цивільного законодавства, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також, у матеріалах справи наявні виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору. Виписки по особовому рахунку є первинними документами та підтверджують наявність заборгованості, у тому числі, за відсотками. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, або власного розрахунку, відповідачем не надано.
Щодо нарахування процентів, позивач не погоджується із зазначеною позицією відповідача, оскільки вони суперечать умовам укладеного між сторонами кредитного договору, а також положенням чинного законодавства. Умовами кредитного договору передбачені умови нарахування процентів за прострочення повернення кредитних коштів, зокрема, відповідно до п.8.9 Тарифами на послуги банку передбачено нарахування процентів у випадку наявності простроченої заборгованості (використання несанкціонованого овердрафту) складає 80% річних.
Таким чином, положення договору прямо передбачають можливість нарахування процентів за користування кредитними коштами після спливу строку користування кредитними коштами, визначеного у п.2.6 у разі прострочення виконання зобов`язань з боку позичальника – до повного виконання договору або до моменту його припинення, тобто до 02.09.2024 включно. Отже, зобов`язання за договором залишаються невиконаними, а тому підлягають застосуванню положення п.5 договору (п.8.9 Тарифів) – щодо нарахування процентів на прострочену заборгованість до моменту повного виконання зобов`язань.
Таким чином, відповідач, підписуючи договір, був належним чином проінформований про строк дії договору та наслідки його невиконання, а отже, погодився з тим, що зобов`язання за договором діють до повного їх виконання, у тому числі з правом кредитодавця нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені договором у разі прострочення.
Позивач вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони позивача, а відповідач, заперечуючи проти заявлених позивачем витрат на оплату правничої допомоги, не довів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Згідно з приписами чинного законодавства, недостатньо просто заявити про неспівмірність витрат на правову допомогу, що понесені іншою стороною, неспівмірність витрат має бути доведена стороною, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зі сторони позивача надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу, Представник відповідача ж не довів перед судом неспівмірність витрат, понесених позивачем та не надав жодних доказів. У разі, якщо відповідач вважає розмір витрат на правничу допомогу завищеним, він повинен був надати належні докази та обгрунтування, які в матеріалах справи відсутні (а.с.115-119).
Ухвалою від 25.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 79).
У судове засідання представник позивача не з`явився, у змісті позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.7), а також подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.87,122,136-137,147,165). 
Представник відповідача також подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі відповідача, просила у задоволенні позову відмовити та врахувати правову позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, зазначила, що наданими позивачем доказами не спростовано доводи відповідача. Зокрема договір про комплексне банківське обслуговування не містить підпису ОСОБА_1 , а тому відповідач не була ознайомлена з умовами правочину, зокрема щодо збільшення кредитного ліміту. Відповідач не заперечує факт отримання кредитних коштів в розмірі 15 000,00 грн в АТ «Мегабанк», проте з 15.12.2020 по 26.04.2022 ОСОБА_1 сплачувала кредит, що вбчається і з наданої позивачем банківської виписки, зокрема нею сплачено 20 600,00 грн по кредиту та 8493,78 грн відсотків. З травня 2022 року АТ «Мегабанк» припинило банківські операції та приймання платежів, так як з 03.02.2022 року був визнаний Національним банком проблемним, а з 02.06.2022 віднесений до категорії неплатоспроможних, 21.04.2022 було відкликано банківську ліцензію АТ «Мегабанк». Відповідач неодноразово зверталася до АТ «Мегабанк» з проханням налдати реквізити для сплати кредиту, проте інформації не отримала, як не отримувала жодних повідомлень від колекторських компаній, а тому порушення зобов`язань виникло по вині кредитора. Представник відповідача стверджує, що отримані відповідачем кошти з процентами сплачені в повному обсязі (а.с.160).
Суд, з`ясувавши правову позицію сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. 
Судом установлено, що 15.12.2020 ОСОБА_1 підписала Заяву – Договір (індивідуальну частину) №TDB.2020.0207.21539 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, строком на 12 місяців, пільговим періодом 62 дні, базовою процентною ставкою 56% річних, у пільговий період 0,0001%, орієнтовною реальною процентною ставкою 87,30% річних.
Відповідно до п.1 Заяви-Договору підписанням цього договору позичальник беззастережно підтверджує прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua (а.с.52).
Згідно з п. 2 Заяви-Договору банк відкриває клієнту поточний рахунок №№ НОМЕР_1 (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № НОМЕР_2 (у доларах США), № НОМЕР_3 (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну карку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску. Картка є власністю банку (а.с.52).
Відповідно до п. 4 Заяви-Договору банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що не перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн, строк кредиту 12 місяців, тип кредиту кредитна лінія, мета кредиту споживчі цілі, базова процентна ставка 56% річних (а.с.52).
Згідно з п.6 Заяви-Договору, строк дії договору набирає чинності з моменту підписання Заяви-Договору та діє протягом трьох років. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмеженою (а.с.52 на зв.).
Підписанням Заяви-Договору клієнт підтверджує, що ця Заява-Договір, Договір з додатками, в тому числі Тарифи, у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як цьому тексті, так і в інших частинах договору, а також що до укладання договору клієнт ознайомився з лімітами (обмеженнями), що застосовуються банком під час здійснення операцій з картками, ознайомився з Правилами користування картками та Тарифами, які є додатками до договору (п.п.7,7.1, 7.7 Договору) (а.с.52 на зв.).
На підтвердження укладення між сторонами вказаного договору позивачем надано копію Заяви-Договору, підписаної відповідачкою особисто та тарифний пакет «todobank»(а.с.49-50,52).
Окрім того, 15.12.2020 ОСОБА_1 підписала паспорт кредиту від АТ «Мегабанк» (а.с.41).
Згідно з довідкою про відкриття рахунків, 15.12.2020 відповідачу ОСОБА_1 відкриті рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с.53).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Суд уважає що доводи відповідача щодо неукладення Кредитного договору не відповідають наданим суду доказам та є безпідставними.
Кредитний договір укладено в письмовій формі, підписано сторонами та скріплено печаткою банку, тобто він є чинним.
Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, валюту кредитування, розміру тіла кредиту, порядок та розмір процентної ставки за його користування, строк кредитування, права та обов`язки сторін, їх відповідальність, тощо.
Відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується виписками з особового рахунка відповідача ОСОБА_1 за періоди з 03.12.2022 по 03.09.2024 та з 15.12.2020 по 02.12.2022 (а.с.32-38, 42-46).
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, наданої АТ «Мегабанк», загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 39 081,16 грн, з яких: 14 321,01 грн – заборгованість за основним боргом, 24 760,15 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.39).
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с. 13-15,17,18).
Отже, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором №TDB.2020.0207.21539  від 15.12.2020 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Як видно з платіжної інструкції №66895 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» здійснило оплату АТ «Мегабанк» згідно договору № GL1N426240 від 03.09.2024 (а.с.16).
27.12.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК Єврокредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників (а.с.10-11).
Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло і право вимоги за Кредитним договором №TDB.2020.0207.21539 від 15.12.2020, до відповідача в розмірі 39 081,16 грн (а.с.31).
Відповідно платіжних інструкцій, зазначених на а.с.30, позивачем здійснено сплату ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» за договором факторингу №1/12 від 27.12.2024.
На а.с.106-110 є рішення правління Національного банку України «Про віднесення Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних.
Згідно з розрахунком заборгованості наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить: 14 321,01 грн – залишок боргу за тілом, 24 760,15 грн – залишок боргу за нарахованими відсотками (а.с.144-145).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Отже, докази, якими позивач мотивував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому їх потрібно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № TDB.2020.0207.21539 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 22.02.2022 року у розмірі 39 081,16 грн, з яких: заборгованість за кредитом: 14 321,01 грн, заборгованість за відсотками 24 760,15 грн.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доводи відповідача про недоведеність надання банком кредитних коштів є необґрунтованими, оскільки банк надав відповідні докази, зокрема виписку з особового рахунку клієнта банку, згідно якої позичальником отримано кредитні кошти у розмірі 36 566,05 грн (а.с. 32-46,144,145).
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписка з особового рахунку клієнта банку має статус первинного документа.
Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 214/6975/15-ц.
Таким чином, наданий позивачем доказ у виді виписки з особового рахунку є належним доказом на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів.
Натомість відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факту отримання грошових коштів, що є його процесуальним обов`язком.
Крім того, з розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку клієнта банку слідує, що ОСОБА_1 здійснювала погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання нею боргу за кредитним договором і обов`язків, які виникли з цього договору.
Щодо доводів відповідача про відсутності доказів направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, оскільки станом на час звернення до суду з вказаним позовом відповідачем порушено взяті зобов`язання за кредитним договором та не здійснено в повному обсязі погашення заборгованості у визначені терміни, строк виконання яких настав, а тому не можна вважати, що кредитором порушується питання дострокового стягнення заборгованості, що потребувало проведення попередньої процедури направлення досудової вимоги.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До позовної заяви ТОВ «ФК Єврокредит» додано: ордер на надання правничої допомоги від 11.08.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 04.07.2024, договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025, вартість послуг (прейскурант) від 01.07.2025, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12109315 (а.с.20,23,24-27,28 на зв., 47).
Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК Єврокредит» та АО «Альянс ДЛС» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 1.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.
При цьому згідно з положеннями розділу 3 Договору сума гонорару за надання правничої допомоги складається з гонорару, який сплачується клієнтом за надання послуг по стягненню заборгованості з боржників та гонорару за фактичне стягнення заборгованості (а.с.25).
У вартості послуг (прейскуранті) зазначена вартість за послугу по стягненню заборгованості з боржників (а.с.28 на зв.).
Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12109315 від 14.08.2025, ТОВ «ФК Єврокредит» адвокатом надано наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника, вартість 1 200,00 грн; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості, вартість 10 000,00 грн (а.с.47).
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, складності справи, ціни позову, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання професійної правничої допомоги, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та результату її розгляду, оскільки позов задоволено, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в : 

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № TDB.2020.0207.21539 від 15.12.2020 у розмірі 39 081,16 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, адреса для листування: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ – 35625014.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя          С. М. Косик