Справа №461/3857/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2026 року          м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді Мисько Х.М., 
секретаря судових засідань Козак Ю.В., 
представника позивача Любашевського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Старий Львів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги утримання будинків та споруд та прибудинкових територій -
в с т а н о в и в:

Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг в сумі 6129,86 грн. та судові витрати у сумі 2422,40 грн..
В обґрунтування позову покликається на те, що ЛКП "Старий Львів", згідно з ухвалою Львівської міської ради № 5634 від 10.10.20219р., як правонаступник прав та обов`язків ЛКП «Центральне», на підставі договору № 27 від 01.06.2019 р. про надання послуг з управління багатоквартирним будинком надає житлово-комунальні послуги по будинку АДРЕСА_1 . Згідно із довідкою з місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 , як власник кв. № 9 вказаного будинку несе зобов`язання по оплаті послуг з утримання багатоквартирного будинку. Послуги надаються та сплачуються за тарифами (цінами) встановленими в порядку передбаченому Договором Споживачі цих послуг здійснюють їх оплату на рахунок ЛКП « Старий Львів». ОСОБА_1 оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку здійснює частково і за період з січня 2020 р. по березень 2025р. включно заборгованість відповідача становить 6129,86 грн. Одночасно відповідачем в період з 12.2022р. по 03.2025р. оплата послуг проводилася частково в 2021, 2023, та в 2023 р.р., що підтверджується доданою до позовної заяви відомістю про нарахування та оплату послуг. Часткова оплата послуг в зазначені роки свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
13.10.2025 року ОСОБА_1 скерувала на адрес суду клопотання, в якому просила провести експертне дослідження підпису в договорі, укладеному між нею та ЛКП «Старий Львів».
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 04.03.2026 року, без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 відмовлено, оскільки таке подане без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема не містить обґрунтовування необхідності спеціальних знань, чітких питань, які належить поставити експерту, пропозицію щодо експертної установи/експерта, а також перелік матеріалів для дослідження.
Представник позивача ЛКП «Старий Львів» Любашевський В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд такі задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подала відзив на позовну заяву.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Отже, відповідачу забезпечено належні умови для реалізації прав та повноважень в процесі провадження у справі, зокрема на користування правовою допомогою.
Крім того, згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Згідно ч.6 ст.212 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.
Однак, відповідач ОСОБА_1 не зверталася до суду із клопотанням для забезпечення її ефективної участі у розгляді справи, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу «EasyCon».
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Так, відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від неї не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін
Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превілеює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно з ухвалою Львівської міської ради № 5634 від 10.10.20219р., ЛКП "Старий Львів", як правонаступник прав та обов`язків ЛКП «Центральне».
ОСОБА_1 , як власнику квартири, надаються послуги з управління багатоквартирним будинком відповідно до договору № 27 від 01.06.2019 р.  про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який укладений між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який діє на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, та ЛКП «Старий Львів» в особі директора Білоуса О.І. 
Відповідно до п.8.3 вказаного договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором.
В додатку 1 до договору №27 від 01.06.2019 затверджено Кошторис та вимоги до якості послуг на управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 , в якому визначено складову витрат на утримання будинку та прибудинкової території та поточний ремонт спільного майна будинку, місячну суму витрат у розрахунку на 1 кв.м загальної площі житлових та нежитлових приміщень у будинку, умови та періодичність послуг.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки відділу житлового господарства Галицької РА ЛМР ЛКП «Старий Львів» від 26.03.2025 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».
Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
В силу п. 5 ч.2 ст.7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/ тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, така оплата здійснюється щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати рішення зборів співвласників будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. п. 5, 10 ч.1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Згідно зст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 42 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної земельної документації.
Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» від 11 грудня 2013 pоку № 970, у разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії.
Жодних актів-претензій від відповідача протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило.
Співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати рішення зборів співвласників будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. п. 5, 10 ч.1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду (справа № 210/5796/16-ц) від 18 березня 2019 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
На підтвердження заборгованості відповідача позивачем долучено до матеріалів справи відомсіть про нарахування та оплату полсуг управління будинком за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким, станом на 05.05.2025 року за вказаною адресою наявна заборгованість в розмірі 6129,86 грн. 
Таким чином документально підтверджена заборгованість відповідачів з послуг  утримання будинку та прибудинкової території, яка становить 6129,86 грн. 
Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст.77,79,80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Тому, керуючись принципом змагальності суд приймає наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, покладаючи одночасно на відповідача ризик настання наслідків, пов`язаних із ненаданням ним доказів для спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги ЛКП «Старий Львів» щодо стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 10, 13, 76, 81, 141, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
в и р і ш и в :

позов Львівського комунального підприємства «Старий Львів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги утримання будинків та споруд та прибудинкових територій - задоволити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг за період з січян 2020 року по березень 2025 року в розмірі 6129,86 грн.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 10.03.2026 року.

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», (місце знаходження: 79008, м. Львів, вул. Сербська, 15, код ЄДРПОУ 20782401, електронна адреса: staruj_lviv@ukr.net.)

Відповідачі: 
ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_4 , РНОКПП:невідомий.).

Суддя         Х.М.Мисько