Справа № 211/9327/25 
2-а/212/5/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суду м.Кривого Рогу у складі: головуючого судді Феняка О.Р., при секретарі Луценко А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Руденко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Рибки Михайла Павловича, представник Руденко Анатолій Петрович, до поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП м.Кривий Ріг капрала поліції Суворова Руслана Івановича, Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
18 серпня 2025 до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Руденко Анатолій Петрович до поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП м.Кривий Ріг капрала поліції Суворова Руслана Івановича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5367210 від 01 серпня 2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в оскаржуваній ним постанові зазначено наступне. 01.08.2025 о 12 год. 13 хв. У м.Кривий Ріг по вул..Ярослава Мудрого 93, водій керував транспортним засобом ВАЗ 211040 державний номер НОМЕР_1 з непрацюючим правим стоп сигналом, при цьому на вимогу поліцейського не пред`явив документи, які зазначені в п.п. 2.1. ПДР України, а саме посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Факт руху транспортного засобу – ХАОМІ. Зафіксовано на нагрудний реєстратор підвищеної міцності VB 400 741474, 475859, чим порушив п.2.4.а ПДР України – керування ТЗ особою, яка не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування.
Вказану постанову позивач вважає протиправною та необґрунтованою, винесеною з порушенням КУпАП, та таку що слід скасувати. Поліцейські зупинили ВАЗ 211040 номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, світловими маячками червоного та синього кольору, коли вони рухалися позаду його транспортного засобу по вул..Ярослава Мудрого, 93. Позивач зазначає, що він не порушував ПДР тому зупинка поліцейськими його транспортного засобу була для нього несподіванкою. До позивача підійшов поліцейський і повідомив, що на авто не горить лампочка правого заднього стопа, на що позивач повідомив інспектора, що перед виїздом перевіряв справність світових лампочок габаритів, поворотів та стоп сигналів, всі лампочки працювали. Напевно несправність виникла в дорозі та позивачу про це не було відомо. Позивач подякував поліцейським, що вони повідомили його про несправність і пообіцяв що негайно, самим коротким шляхом добереться до найближчого СТО та виправить несправність. 

Позивач вказує, що несправність одного із сигналів гальмування (не горіння однієї з лампочок стоп сигналу) не відносяться до технічної несправності, за наявності якої заборонена експлуатація транспортного засобу, а також не підпадає під дію п.31.4.3 ПДР України, ця несправність не підлягає під дію ч.1 ст.121 КУпАП. Так як вказана подія не являється адміністративним правопорушенням, а тільки приводом її усунення, при цьому стягнення накладається за умови умислу водія, тобто після попереднього попередження, а факт зупинки поліцейськими автомобіля позивача можна рахувати першим попередженням. Поліцейським порушено вимоги ст. 32 та ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» щодо зупинення транспортного засобу без наявної причини, а також безпідставна вимога надання документів для перевірки.
Патрульним поліцейським капралом Суворовим Р. не надано задокументованих доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Поліцейські почали вказувати на потертості та подряпини окрасу на задньому бампері, на тріщини скла фари заднього руху, і заявляли про підозру у вчиненні позивачем ДТП. Позивач почав вимагати від поліцейських надання інформації, яка підтверджує їх підозри, на що відповіді він не отримав, та повідомив поліцейським що їде ремонтувати стоп сигнали. Поліцейський Суворов Р.І. почав вимагати від позивача пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний талон на авто, посилаючись на ст..32 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський Суворов Р.І. не надав позивачу жодних доказів порушення ним ПДР України, не повідомив позивача про його права при розгляді справи, повідомив про закінчення розгляду справи та відсутності клопотань від позивача. Позивач намагався повідомити поліцейського Суворова Р.І. про незаконний розгляд справи, тому що він не подав жодного клопотання та не скористався послугами адвоката. Вважає, що поліцейським допущені суттєві порушення при складені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Посилаючись на викладені обставини, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5367210 від 01.08.2025 відносно ОСОБА_1 , винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП м.Кривий Ріг капралом поліції Суворовим Р.І. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.
Ухвалою від 19.08.2025, винесеною суддею Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Костенко Є.К. справу передано за підсудністю до Покровського районного суду м.Кривого Рогу.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 головуючим суддею по справі визначено Феняка О.Р. 
02.10.2025 року ухвалою Покровського районного суду м. Кривого Рогу адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського, поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП м.Кривий Ріг капрала поліції Суворова Руслана Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху.
Ухвалою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2025 року адміністративний позов прийнято та відкрито провадження.
17.02.2026 судом постановлено ухвали, які відображені протоколі судового засідання, якими залишено без задоволення клопотання представника позивача про визнання бездіяльності відповідача ОСОБА_2 зловживанням правами, а також про направлення відзиву представника відповідача Департаменту патрульної поліції , поданого до суду 23.10.2025 до Солом`янського районного суду м.Києва для доєднання його до матеріалів справи № 211/9379/25.

В судовому засіданні 17.02.2026 позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Також ОСОБА_1 зазначив в судовому засіданні, при винесенні оскаржуваної постанови йому не було роз`яснено права, як передбачено чинним законодавством, а при намаганні надати пояснення по справі 
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 , капрал поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП м.Кривий Ріг в судові засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином.
Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
Судом встановлено, що 01.08.2025 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА №5367210 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП з якої вбачається, що 01.08.2025 о 12:12:55 в м.Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого Довгинцівського району 93 водій керував транспортним засобом з непрацюючим правим стоп сигналом при цьому на вимогу поліцейського не пред`явив документи, які зазначені в п.п. 2.1. ПДР України, а саме посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.Постанова містить посилання на додаток 474741, 475859.
Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 425,00 гривень.
Як вбачається з копії посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 21.10.2008 року ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії В.
23.10.2025 представником відповідача Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, у якому представник просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідачем у відзиві зазначено, що 01.08.2025 об 12 годині 13 хвилин під час несення служби в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу по вул..Ярослава Мудрого біля будинку 93 поліцейським Суворовим Р.І. було зупинено транспортний засіб ВАЗ 211040д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , щоб повідомити водія про непрацюючий правий стоп сигнал. Після зупинки поліцейський підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та зауважив, що ведеться відео фіксація на підставі ст..40 Закону України «Про національну поліцію» після чого відповідно до ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» проінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, та попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час спілкування водієві неодноразово було повідомлено про причину зупинки, але останній відмовився надати водійське посвідчення чи інший документ, що підтверджує його особу, сказав «Пишіть, що в мене їх немає». Водій не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у вказаних документах, чим порушив п.2.4.(а) ПДР України. Також представник відповідача у наданому відзиві послався відеозапис з нагрудних реєстраторів патрульних 474741 та 475859, про які також зазначено в постанові ЕНА №5367210 від 01.08.2025. До відзиву відповідача було додано DVD-R, однак відтворити в судовому засіданні файли, які містилися на ньому не уявилося за можливе.
Таким чином суд констатує, що відповідачами ніяким чином не підтверджується факти, викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав у обсязі, встановленому ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачами не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є не пред`явлення у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб
 
Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
 
У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення).
 
Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Згідно постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17 обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.
Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення посвідчення водія, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому постанову серії ЕНА №5367210 від 01.08.2025 слід скасувати, провадження у справі – закрити.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 484,48 грн.
Враховуючи, що судове рішення ухвалено на його користь, тому вказану суму слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
Керуючись статтями: 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5367210 від 01.08.2025 відносно ОСОБА_1 , винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП м.Кривий Ріг капралом поліції Суворовим Р.І. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (Код ЄДРПОУ 40108646, адреса: вулиця Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Р. Феняк