Справа № 282/223/26
Провадження № 2-о/282/18/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року      
селище Любар
Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Носача В.М.,
при секретарі судового засідання Власюк Н.О.,
за участю:
заявника ОСОБА_1 ,
зацікавленої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Любарська селищна рада Житомирського району Житомирської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, - 
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років померла ОСОБА_3 .
В період часу з 1956 року по 1982 рік, ОСОБА_4 проживала в с.Мотовилівка разом із чоловіком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
9 вересня 1988 року гр. ОСОБА_6 взяла шлюб із гр. ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 присвоєне прізвище чоловіка – " ОСОБА_9 ".
Починаючи з 31.12.1960 і до 1987 року ОСОБА_6 , 1932 року народження, працювала та була членом колгоспу «Перемога» Мотовилівської сільської ради Любарського району Житомирської області, працювала на різних сільськогосподарських роботах та була членом профкому колгоспу «Перемога».
26.07.2004, як члену КСП «Перемога» с.Мотовилівка, на підставі розпорядження Любарської районної державної адміністрації від 26.07.2004 року №257 «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних сертифікатів реформованого КСП «Перемога» с.Мотовилівка, гр. ОСОБА_6 було передано у власність земельну ділянку площею 3,4323 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Проте, в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563, який був виданий 16.09.2004 року, було невірно вказано прізвище ОСОБА_10 , а саме вказано дошлюбне " ОСОБА_11 ", хоча уже на момент видачі державного акту вона мала прізвище " ОСОБА_9 ", адже ще у 1988 році взяла повторний шлюб та із даним прізвищем прожила аж до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Дана розбіжність у документах виникла внаслідок невірно внесення прізвища ОСОБА_10 , а саме за прізвищем ОСОБА_11 , а не ОСОБА_9 до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) на землях реформованого КСП «Перемога» с.Мотовилівка та перенесення його до списку громадян-власників сертифікатів реформованого КСП «Перемога» с.Мотовилівка Мотовилівської сільської ради, яким передавалися земельні ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який є додатком до розпорядження Любарської районної державної адміністрації від 26.07.2004 №257 «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних сертифікатів реформованого КСП «Перемога» с.Мотовилівка.
Так, згідно паспорта спадкодавиця ОСОБА_3 значилася як ОСОБА_3 , на підставі якого було здійснено реєстрацію смерті та видано свідоцтво про смерть, а в державному акті на право приватної власності на землю помилково зазначено прізвище ОСОБА_6 . 
Внаслідок допущеної помилки, на даний час виникла невідповідність між свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 та правовстановлюючим документом - державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563, який був виданий 16.09.2004 на її ім`я, однак з помилкою у прізвищі. 
На звернення до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Прогонного Є.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну ділянку площею 3,4323 га за кадастровим номером 1823184600:04:006:0006, що належала покійній ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва заявниці відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563 був виданий 16.09.2004 на ім`я ОСОБА_6 , а померла ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563 від 16.09.2004, виданий на ім`я ОСОБА_6 , належав покійній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці с.Мотовилівка Любарського району Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мотовилівка, Любарського району Житомирської області.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у заяві.
Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Представник Любарської селищної ради Житомирського району у судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяв та клопотань до суду не подавав.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.
Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20 листопада 2025 року №00054876755 вказує на те, що 29 січня 1956 року виконавчим комітетом Мотовилівської сільської ради Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_11 », актовий запис №5.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_13 , її батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №14.
Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 стверджується, що 18 вересня 1977 року Мотовилівською сільською радою Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_15 ».
Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 20.11.2025 №00054876582 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Мотовилівка Любарського району Житомирської області помер ОСОБА_5 , актовий запис №19.
Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 слідує, що 09 вересня 1988 року Любарським рай загс, зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище – « ОСОБА_9 ».
ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Мотовилівка Любарського району Житомирської області у віці 86 років померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №59.
Довідка видана 25 вересня 2025 року Мотовилівським старостинським округом Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області вказує, що згідно запису погосподарської книги Мотовилівської сільської ради №8 за 1980-1982 роки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була заміжня за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Із трудової книжки № НОМЕР_5 слідує, що ОСОБА_6 , 1932 року народження, була прийнята в члени колгоспу 1949 року.
Архівна довідка, видана архівним відділом Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області 08 вересня 2025 року №311, вказує на те, що відповідно до розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації від 26.07.2004 №257 було передано у власність земельні ділянки власникам земельних сертифікатів реформованого КСП «Перемога» с.Мотовилівка.
До списків громадян-власників сертифікатів реформованого КСП «Перемога» с.Мотовилівка Мотовилівської сільської ради, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва увійшла ОСОБА_6 . Площа земельної ділянки 3,4323.
Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563 слідує, що ОСОБА_6 на підставі розпорядження Любарської районної державної адміністрації від 26.07.2004 року №257 є власником земельної ділянки площею 3,4323 га, яка розташована на території Мотовилівської сільської ради Любарського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1823184600:04:006:0006.
Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Прогонного Є.М. від 24 лютого 2026 року №48/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за кадастровим номером 1823184600:04:006:0006, площею 3,4323 га, так як на підтвердження належності померлій ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером 1823184600:04:006:0006, надано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563, виданого на ім`я ОСОБА_6 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_6 це її сусідка, яка працювали в колгоспі на фермі. Коли ОСОБА_6 працювала на фермі її прізвище було " ОСОБА_11 ". Після того, як ОСОБА_6 вийшла на пенсію, вона вийшла заміж та почала проживати в ОСОБА_17 і прізвище її було " ОСОБА_9 ". В колгоспі працювала лише одна ОСОБА_6 . Інших осіб з такими ініціалами не було. Коли в колгоспі проходило розпаювання земель, ставилося питання чи видавати особі, яка проживає в Любарі земельну ділянку. На сході села вирішити виділити земельну частку (пай) ОСОБА_6 , яке на той час вже мала прізвище " ОСОБА_9 ". 
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_6 з дитинства. Вони разом працювали в колгоспі «Перемога». Також вказав, що ОСОБА_6 вийшла заміж і прізвище її стало " ОСОБА_9 ". Також зазначив, що в колгоспі «Перемога» працювала лише одна ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна, особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначено в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо.
За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявниці для прийняття спадщини, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд дійшов переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.ст.76-80, 89, 211, 247, 263 - 265, 271 - 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Любарська селищна рада Житомирського району Житомирської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.
Визнати, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №119563 від 16.09.2004, виданий на ім`я ОСОБА_6 , належав покійній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці с.Мотовилівка Любарського району Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мотовилівка, Любарського району, Житомирської області. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 06.04.2026.
Головуючий суддя В.М. Носач