Справа № 161/24397/25 
Провадження № 3/161/163/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   19 лютого 2026 року 
Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Присяжнюк Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №519642 від 21.11.2025 вбачається, що 21.11.2025 о 16 год. 12 хв. ОСОБА_1 в м.Луцьк по площі Привокзальній, керував автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.10.2025 ВП №72906499, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив суду, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, бо він не був проінформований про встановлення йому державним виконавцем обмеження у праві керування транспортним засобом. Також зазначив, що державний виконавець його у виконавчу службу не викликав, постанова про обмеження на його адресу не надсилалась, копію постанови він не отримував.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Філюк В.І. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Частиною 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Тобто, відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Відповідно до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог ч.3 ст.126 КУпАП.
Відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Всупереч викладеному, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519642 від 21.11.2025 та додані до нього матеріали, не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме: про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження у праві керування транспортним засобом.
В матеріалах справи відсутні докази того, що він отримав постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрука Б.В. від 02.10.2025 ВП №72906499, якою встановлено відповідне тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.
Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.
Частина 9 статті 71 цього Закону вказує, що вмотивована постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня їх внесення.
Однак, в копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не зазначено жодних відомостей щодо виконання державним виконавцем вимог ст.ст.28 та 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Відсутні у матеріалах справи й докази отримання ОСОБА_1 зазначеної постанови.
Крім того, відсутнє підтвердження того, що на час скоєння адміністративного правопорушення – 21.11.2025, вищевказане виконавче провадження ВП №72906499 не є закритим і зазначене обмеження діє, а не було скасоване.
Дослідженими матеріали справи, а також, виходячи з пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлена обізнаність ОСОБА_1 про накладене на нього обмеження у праві керування транспортним засобом, а отже в діях останнього не вбачається умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
Тобто, обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені доказами у передбаченому законодавством порядку, належних, допустимих та достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП працівниками поліції суду не надано та матеріали справи не містять.
Таким чином, надавши оцінку зібраним по справі доказам, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519642 від 21.011.2025 та додані до протоколу матеріли не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.
Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.
Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та ОдрейЕдвардз проти Сполученого Королівства/Pauland Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), в якому суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Законом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у КУпАП таких засад, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Згідно із ч.1 п. 3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 9,11, ч.3 ст. 126, 245, 247, 251, 256, 277, 280, 283 – 286, 294, 307, 308 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК