СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 р. Справа № 480/11758/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “ЮРИСТ АГРО” (далі - позивач, ТОВ “ЮРИСТ АГРО”) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у Сумській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС України) про:
1) визнання протиправним і скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року №9182996/41311543, про відмову у реєстрації податкової накладної № 28 від 27 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
2) зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 28 від 27 квітня 2023 року, сформовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро", датою її фактичного подання до контролюючого органу;
3) визнання протиправним і скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13 липня 2023 року №9182990/41311543, про відмову у реєстрації податкової накладної № 29 від 27 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
4) зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 29 від 27 квітня 2023 року, сформовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро", датою її фактичного подання до контролюючого органу. 
Вимоги мотивовані тим, що позивач склав та подав на реєстрацію податкові накладні від 27.04.2023 №№28, 29, їх реєстрація була зупинена з підстави п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. 
З метою розблокування податкових накладних, позивачем направлено на адресу контролюючого органу пояснення та пакет документів. Позивач стверджує, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, однак за результатами розгляду пояснень та документів контролюючий орган прийняв оскаржувані рішення. 
Позивач вважає, що витребування документів, “достатніх” для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, зводить до впливу на прийняття рішення суб`єктивного фактору окремого працівника ГУ ДПС у Сумській області, що розглядає документи платника податків, невизначеності для самого платника податків та створює умови для свавілля зі сторони працівників Головного управління ДПС у Сумській області.
Також вважає, що відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, надісланої ГУ ДПС у Сумській області зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із обґрунтовано розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.
Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що “обсяг постачання товару/послуги 2715, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п,1 “Критеріїв ризиковості здійснення операцій”, не витребувано визначений перелік копій документів для реєстрації податкової накладної.
Також представник позивача у позов просив стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Ухвалою суду від 27.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотань представників відповідачів про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 26.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ ДПС у Сумській області про витребування доказів в АТ “Перший Український міжнародний банк” та зобов`язано ГУ ДПС у Сумській області надати суду копії пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРИСТ АГРО” від 28.06.2023 №28/06/23-29 з усіма додатками, що були додані до такого пояснення, а ухвалою суду від 21.01.2025 у зв`язку з не наданням цих доказів ГУ ДПС у Сумській області, такі докази витребувано повторно у ГУ ДПС у Сумській області. На виконання вимог вказаних ухвал представник ГУ ДПС у Сумській області надав запитувані судом документи (т.2 а.с.1-99).
Сторонами подано заяви по суті спору.
Зокрема, представниками ГУ ДПС у Сумській області та ДПС України подали відзиви на позовну заяву (т.1 а.с.159-164, 176-1481), в яких представники просили відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, зазначили, що за результатами автоматизованого моніторингу реєстрація податкової накладної від 27.04.2023 №28 та від 27.04.2023 №29 були зупинені, а платникові надіслано квитанції, в яких вказано підставу їх зупинення: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, обсяг постачання товару/послуг 2715, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачеві запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної перелік документів, які потрібно подати платнику разом з поясненням, адже даний перелік документів визначений пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 р. № 520.
Позивачем надані були Повідомлення №8,9 про надання пояснень від 29.06.2023 та документи до кожного повідомлення. Однак 05.07.2023 відповідно до п.9 Порядку №520 прийняті рішення про направлення позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів та в графі додаткова інформація зазначений конкретний перелік документів, які необхідно подати на розгляд Комісії.
Однак станом на 12.07.2023 Повідомлення про надання додаткових пояснень та/або документів ТОВ “ЮРИСТ АГРО” щодо реєстрації податкових накладних №28 від 27.04.2023, №29 від 27.04.2023 не було надано. 
Відтак, позивач при первинному направленні Повідомлень не надав документів, які є необхідними для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію спірних податкових накладних, а також ТОВ “ЮРИСТ АГРО” не скористався наданим законодавством правом подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних. 
Крім того, повідомлення ГУ ДПС у Сумській області від 05.07.2023, містило конкретний перелік документів, яких не вистачало Комісії регіонального рівня для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №28 від 27.04.2023 та №29 від 27.04.2023. А тому на засіданні Комісії Головного управління ДПС у Сумській області 13.07.2023 прийняті рішення №9182996/41311543 та №9182990/41311543 щодо відмови в реєстрації податкових накладних №28 від 27.04.2023 та №29 від 27.04.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому відповідачі у відзивах наголосили, що пунктом 10 Порядку № 520 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 12.01.2023 №191 визначено, що Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Тому вважають недоречним посилання позивача на практику Верховного Суду, яка була актуальна до внесення змін в Порядок №520 та зазначення про невиконання податковим органом вимог, щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, оскільки зміненими нормами Порядку №520 законодавець надав можливість взаємодіяти платникам та Комісії регіонального рівня, задля усунення невизначеності щодо подачі належного пакету документів для реєстрації зупиненої податкової накладної. Якщо платник не надсилає додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, імперативні норми Порядку №520 передбачають лише відмову в реєстрації податкової накладної. Іншого рішення Комісія регіонального рівня прийняти не може.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, відповідачі вказали у відзивах, що така вимога є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Навіть якщо суд і встановить протиправність дій комісії ГУ ДПС у Сумській області, яка прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, то рішенням суду має бути зобов`язано ДПС України переглянути його шляхом повторного розгляду документів, а не зареєструвати податкові накладні.
Крім того, у відзивах представники відповідачів заперечували проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є виправданими та співмірними, а тому заперечує щодо такого стягнення. Вказали зокрема, що відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат вартість виконаних робіт щодо складання позовної заяви, додаткових документів та подання заяви до суду становить 9000,00грн. ГУ ДПС у Сумській області вважає, що такі послуги як ознайомлення з матеріалами справи та документами, аналіз таких документів, підготовка позовної заяви та направлення її до суду взаємопов`язані між собою та є одним цілим, оскільки вивчення матеріалів справи є наслідком підготовки та подання позовної заяви до суду, а тому повинно визначитись в сукупності як підготовка та подання позовної заяви. Крім того, у вказаному розрахунку передбачено підготовку та подання заперечення на відзив, проте наразі невідомо чи буде він подаватися взагалі, а дана послуга вже врахована у суму таких витрат на правову допомогу.
Представник позивача, у свою чергу, було подав відповідь на відзив, в якій вказано, що після надання ТОВ “ЮРИСТ АГРО” пояснень з документами, таким документам відповідачами не було надано жодної належної оцінки. З наданих відповідачам документів було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірних податкових накладних, втім відповідачі взагалі не брали до уваги пояснення та додатки до пояснення або вивчали їх поверхнево. До пояснень до податкових накладної позивач надав накладні на відпуск готової продукції №№ 50, 51 на підставі яких були оформлені податкові накладні за “першої подією”, але відповідачі не надали їм правової оцінки. Відповідачі не спростовують реальність господарських операцій на підставі яких складені податкові накладні №№ 28, 29. Адже, якщо старостувати операції по передачі асфальтобетону по накладним № 50,51 або визнати їх безтоварними, то, як наслідок, необхідно визнати переплату позивачем податку на додатну вартість та подальше повернення вказаної переплати з бюджету позивачеві. Контролюючим органом не зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності документів, які не надані, та не надана належна оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. А всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.
Щодо заперечень проти вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні вказав, що у цій справі позивачем були виконані умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, а тому у контролюючого органу був лише один вид правомірної поведінки - зареєструвати таки накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований 03.05.2017 як юридична особа за основним видом економічної діяльності 42.11 Будівництво доріг і автострад, та є платником податку на додану вартість.
ТОВ "Юрист Агро" (Продавець) уклало з ТОВ "Універбур" (Покупець) договір купівлі - продажу асфальтобетону від 01.03.2023 № 01/03/23 (т.1 а.с.87-88), за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця асфальтобетонну суміш в асортименті, а Покупець зобов`язується оплатити товар на у мовах та в порядку, визначених цим Договором. 
Відповідно до п.п.5.3, 5.4 цього Договору передача-приймання товару підтверджується видатковою накладною. Товар вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем в момент підписання видаткової накладної. Право власності на товар виникає з дати підпису сторонами видаткової накладної. Підписанням накладної уповноваженими представниками сторін договору погоджується ціна, номенклатура та обсяг Товару отриманого по накладної. Також згідно п.4.1 Договору розрахунки між сторонами за товар проводяться Покупцем на умовах оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця відповідно виставленого рахунку.
На підставі вказаного договору купівлі - продажу позивач відвантажив ТОВ "Універбур" асфальтобетон на загальну суму 1095141,60 гривен, у тому числі ПДВ - 182523,60грн. згідно видаткової накладної №50 від 27.04.2023 (т.1, а.с.90), а також асфальтобетон на загальну суму 70308,00 гривен, у тому числі ПДВ - 11718,00грн. згідно видаткової накладної №51 від 27.04.2023 (т.1, а.с.89).
ТОВ "Універбур" проведено оплати за отриманий товар у період з 19.04.2023-за квітень — 31.05.2024 згідно договору № 01/03/23 від 01.03.2023 платіжними інструкціями №№ 234, 237, 266, 440, 448, 449 на загальну суму 1815300,00грн. (т.1 а.с.102,98,96,99,103,97).
За датою першою з подій (відвантаження товару) та на виконання приписів пункту 201.10 статі 201 Податкового кодексу України позивачем 27.04.2023 складено та направлено до ЄРПН податкові накладні:
- №28 на суму 1095141,60грн., в тому числі ПДВ 182523,60грн. (т.1 а.с.20);
- №29 на суму 70308,00грн., в тому числі ПДВ 11718,00грн. (т.1 а.с.32).
Втім реєстрацію вказаних податкових накладних було зупинено 16.05.2023 відповідно до квитанцій (т.1 а.с.21, 33), зокрема:
- зупинено реєстрацію податкової накладної від 27.04.2023 №28 відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Обсяг постачання товару/послуги 2715, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 “Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомлено: показник "D"-13 9783%, "Р"=230705.81. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних,
- зупинено реєстрацію податкової накладної від 27.04.2023 №29 відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Обсяг постачання товару/послуги 2715 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 “Критеріїв ризиковості здійснення операцій Додатково повідомлено: показник "D"=13,9783%, "Р"=45884,87. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх дня прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/роз рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою реєстрації податкових накладних, позивач 29.03.2023 подано відповідачу Повідомлення про подання пояснень та копій документів №8 від 29.06.2023 (щодо зупиненої податкової накладної №28 від 27.04.2023) та Повідомлення про подання пояснень та копій документів №9 від 29.06.2023 (щодо зупиненої податкової накладної №29 від 27.04.2023) (т.1, а.с.24-26,36-38,47-137, т.2 а.с.6-99).
Втім за результатами розгляду зазначених повідомлень та доданих до них документів, Комісією ГУ ДПС у Сумській області 05.07.2023 прийняті Повідомлення №9129898/41311543 та №9129902/41311543 про необхідність надання копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування: первинних документів щодо постачання/придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів; актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; декларації про відповідність; паспорти якості. 
Додатково вказано, що позивачу необхідно надати: Заявку на дрібнозернисту цільну асфальтобетонну суміш (згідно п. 5.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо транспортування виготовленого товару (ТТН); Довіреність на отримання товару (п.5.5 Договору ); Розрахункові документи з покупцем (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку); Документи складського обліку виготовленої продукції (акти оприбуткування, складські карточки, які свідчать про рух товару на складі, ОСВ 281, ОСВ 26); Сертифікат якості на виготовлений товар (п. 2.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо придбання матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші - пісок, бітум, щебінь, мінеральний порошок: сертифікати походження, ТТН на перевезення, розрахункові документи (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку), ОСВ 631 (т.1 а.с.22-23, 34-35).
13.07.2023 Комісією ГУ ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення №9182996/41311543, про відмову у реєстрації податкової накладної № 28 від 27.04.2023 та рішення №9182990/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 27.04.2023 з підстав не надання/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку (т.1 а.с.27, 39).
Позивач подав скарги на вказані рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області, та додаткові пояснення до них разом з додатковими документами (т.1, а.с.24-26,36-38), однак, рішенням ДПС України за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.08.2023 залишено скарги без задоволення та рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області без змін (т.1 а.с.31, 44).
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями контролюючого органу від 13.07.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 1165), Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520).
Згідно з положеннями абзаців першого-третього пункту 187.1 статті 187 ПК України (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно з положеннями пунктів 12, 13, та 17 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться, зокрема, перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який, серед іншого, визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
5) у податковій накладній/розрахунку коригування відображені виключно операції з продукцією/товарами, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТЗЕД (крім підакцизних товарів), за умови, що такі накладна/розрахунок складені платником податку, який належить до мікропідприємства або малого підприємства відповідно до частини другої статті 2 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та основним видом діяльності якого є хоча б один з таких видів економічної діяльності відповідно до визначених у цьому підпунктів КВЕД.
Згідно пункту 7 Порядку №1165 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. 
Відповідно до пунктів 10,11 Порядку №1165 (у редакції чинній на час подання на реєстрацію податкової накладної), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Станом на час прийняття оскаржуваних рішень підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 було викладено в іншій редакції, за змістом якої у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються «пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520».
Абзац другий пункту 25 Порядку № 1165 встановлює, що комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Своєю чергою, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено зазначеним Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі – Порядок №520).
Згідно з пунктами 2-4 Порядку № 520 (тут і далі - у редакції чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
За приписами пункту 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)) .
Відповідно до пункту 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Згідно із пунктом 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Таким чином, суд зазначає, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23.
Поряд з цим, суд також звертає увагу на те, що Верховний суд у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №620/4035/24 сформував висновок, що до предмета доказування у справі належать обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою. 
У цій справі відповідно до отриманих позивачем квитанцій (т.1, а.с.21,33), реєстрація спірних накладних зупинена, у зв`язку із їх відповідністю п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.
Своєю чергою, Критерії ризиковості здійснення операції є Додатком №3 до Порядку №1165, відповідно до пункту 1 якого (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) критерієм ризиковості здійснення операції є: Обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі. 
Судом встановлено, що 29.06.2023 на адресу ГУ ДПС у Сумській області направлено два повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено із додаванням відповідних копій письмових пояснень та документів (т.1, а.с.24-26,36-38,47-137, т.2 а.с.6-99).
Контролюючий орган, проаналізувавши надані позивачем пояснення і документи, але не знайшовши підстав для прийняття рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, забезпечив позивачу право на подання додаткових пояснень та документів щодо накладної, реєстрацію якої було зупинено. Зміст вказаних Повідомлень (надісланих позивачу контролюючим органом) свідчить, що шляхом проставлення відмітки у відповідній графі та заповнення графи «Додаткова інформація» контролюючий орган повідомив позивача про те, яких саме документів йому не вистачає для остаточного вирішення питання про реєстрацію / відмову в реєстрації спірної податкової накладної, а також повідомив про наслідки ненадання додаткових пояснень і документів протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення (т.1, а.с.22-23,34-35).
Зокрема, встановлено необхідність надання додаткових пояснень та/або документів: заявку на дрібнозернисту цільну асфальтобетонну суміш (згідно п. 5.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо транспортування виготовленого товару (ТТН); Довіреність на отримання товару (п.5.5 Договору ); Розрахункові документи з покупцем (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку); Документи складського обліку виготовленої продукції (акти оприбуткування, складські карточки, які свідчать про рух товару на складі, ОСВ 281, ОСВ 26); Сертифікат якості на виготовлений товар (п. 2.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо придбання матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші - пісок, бітум, щебінь, мінеральний порошок: сертифікати походження, ТТН на перевезення, розрахункові документи (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку), ОСВ 631 (т.1 а.с.22-23, 34-35).
Оскільки протягом встановленого строку позивач не надав додатково витребувані документи, відповідач прийняв оскаржувані рішення з підстав не надання/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку (т.1 а.с.27, 39).
Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі “Серявін та інші проти України” яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи контролюючим органом зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було, враховуючи таке.
Так, оскаржуваними рішеннями відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, а саме тих, які витребовувалися повідомленнями: 
заявку на дрібнозернисту цільну асфальтобетонну суміш (згідно п. 5.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо транспортування виготовленого товару (ТТН); Довіреність на отримання товару (п.5.5 Договору ); Розрахункові документи з покупцем (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку); Документи складського обліку виготовленої продукції (акти оприбуткування, складські карточки, які свідчать про рух товару на складі, ОСВ 281, ОСВ 26); Сертифікат якості на виготовлений товар (п. 2.1 Договору від 01.03.2023); Документи щодо придбання матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші - пісок, бітум, щебінь, мінеральний порошок: сертифікати походження, ТТН на перевезення, розрахункові документи (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку), ОСВ 631 (т.1 а.с.22-23, 34-35).
Надаючи оцінку чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин, враховуючи згадану вище позицію Верховного Суду, суд у цій справі звертає увагу на те, що витребування податковим органом документів щодо транспортування виготовленого товару та на перевезення придбаних матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші пісок, бітум, щебінь, мінеральний порошок, є необґрунтованим, оскільки між цими товариствами були укладені не договори перевезення, а договір купівлі-продажу асфальтобетону.
У свою чергу товарно-транспортна накладна, як документ, що передбачений Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі — Правила №363), призначений для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з виготовлення продукції не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання виготовлених товарно-матеріальних цінностей.
Отже, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт виготовлення товарів, то за наявності документів, що підтверджують фактичне виготовлення та отримання товарів і їх використання у власній господарській діяльності (використання з метою отримання прибутку), неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, та/або подання його з певними незначними дефектами, не можуть свідчити про відсутність реальних господарських операцій. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №804/644/16, від 11.08.2021 у справі № 420/5652/19, від 13.07.2021 у справі № 808/78/15, від 06.02.2018 у справа № 816/166/15-а.
Суд звертає увагу, що товарно-транспортна накладна це єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами (Правила № 363 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Отже, ТТН є необхідним первинним документом для того учасника правовідносин, для котрого перевезення є господарською операцією, тобто такою дією чи подією, що викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі. Якщо ж для продавця чи виконавця, який відвантажив товар зі свого складу покупцю безпосередньо, зобов`язань стосовно перевезення не виникає, структура його активів не змінюється, то перевезення для нього не є господарською операцією, а ТТН, відповідно, не є первинним документом, що підтверджує факт отримання послуг перевезення.
Слід також зазначити, що за договорами з ТОВ «Універбур» фактичне переміщення придбаних ТМЦ здійснювалось замовником самостійно, на умовах самовивозу – за місцем розташування асфальтобетонного заводу продавця.
Оскільки за умовами договору купівлі-продажу у позивача як виконавця не виникало обов`язку з доставки (перевезення) готової продукції безпосередньо замовнику (за місцем його знаходження) та ним не було понесено транспортних витрат відповідно до умов договору (здійснювався самовивіз), то, відповідно, для позивача ТТН не є тим первинним документом, що має підтвердити його участь у вказаній господарській операції, й відсутність таких документів у позивача за встановлених умов договору жодним чином не може свідчити про нереальність вказаної господарської операції та спростовує відповідні висновки податкового органу.
Більш того, передання сировини у виробництво та передання готової продукції оформлювалось вимогами-накладними. Про це позивачем було зазначено у додаткових поясненнях, які він надавав разом з додатковими документам після зупинення податкових накладних (т.1, а.с24-25,36-38). До пояснень надавались зразки таких вимог-накладних №№257,258, що вбачається з переліку таких документів (т.1, а.с.25,37зворот)
Відповідно до п. 5.3. договору купівлі-продажу асфальтобетону №01/03/23 від 01.03.2023 (т.1, а.с.87-88) передача-приймання товару підтверджується видатковою накладною. Товар вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем в момент підписання видаткової накладної.
Згідно з п. 5.4. договору право власності на товар виникає з дати підпису сторонами видаткової накладної. Підписанням накладної уповноваженими представниками сторін договору погоджується ціна , номенклатура та обсяг Товару отриманого за накладною.
З матеріалів справи встановлено, що підтвердженням отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Універбур» в с. В`язове (місце розташування позивача) асфальтобетонної суміші на загальну суму 1 095 141,6гривен, у тому числі ПДВ - 194 241,60гривен є видаткові накладні №50 та №51 від 27.04.2023 (т.1, а.с.89,90).
Тобто постачання здійснювалось на умовах, за яких продавець зобов`язаний надати товар у розпорядження покупця на склад, передбачений угодою, для навантаження на транспортні засоби, подані покупцем (п.5.5,5.6,5.7 договору).
Асфальтобетон виробляється відповідно до протоколу №42/1-21/12 від 26 липня 2022 р. «підбір зернового складу асфальтобетонної суміші» (т.1, а.с.92-95).
Розрахунки між сторонами за товар проводяться Покупцем на умовах оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця (п.4.1 договору).
ТОВ "Універбур" проведено оплати за отриманий товар у період з 19.04.2023-за квітень — 31.05.2024 згідно договору № 01/03/23 від 01.03.2023 платіжними інструкціями №№ 234, 237, 266, 440, 448, 449 на загальну суму 1815300,00грн. (т.1 а.с.102,98,96,99,103,97).
Станом на 01.01.2023 залишок гранітної - щебеневої продукції на складі становить 9064,356 тон на загальну суму 4585143,4 гривен, бітуму та бітумної емульсії - 15,34 тон на загальну суму 409324,41 гривен , порошок мінеральний МП-1 неактивований - 15,305 тон на загальну суму 31757,88 гривен.
Окремо, що не надання документів щодо придбання матеріалів для виготовлення асфальтобетонної суміші - пісок, бітум, щебінь, мінеральний порошок: сертифікати походження, ТТН на перевезення, розрахункові документи (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку), документів складського обліку виготовленої продукції (акти оприбуткування, складські карточки, які свідчать про рух товару на складі, ОСВ 281, ОСВ 26); Сертифікат якості на виготовлений товар (п. 2.1 Договору від 01.03.2023), суд звертає увагу на те, що у письмових поясненнях, які були надані позивачем для розблокування податкових накладних 29.06.2023, позивач детально відобразив процес виготовлення та реалізацію асфальтобетону, зокрема, зазначено, де саме була придбана мінеральна сировина, мінеральний порошок для виробництва асфальтобетону. Вказано, що для проведення господарської діяльності товариство використовує як власні, так і прийняти у користування основні засоби. Загальна кількість власних основних засобів становить 9 одиниць загальної вартістю 661992,00 гривен. Вказані основні засоби відображені у ф. 20 ОПП.
Залучені у інших суб`єктів господарювання основні засоби становлять 3 одиниць на загальну суму 25009310,00 гривен, а саме асфальтозмішувальна установка повного циклу (завод по виробництву асфальту) TTC 120 ТПН (власник - ТОВ «Універбур»), змішувальна установка для сипучих матеріалів (власник - ТОB «Універбур»), ваги електронні (власник - ТОВ «Універбур») та отримана в платне користування майно, у тому числі земельна ділянка площею 3000 квадратних метрів за договором № ОР-25/08/20 від 07.09.2020 та додатковою угодою від 28.04.2023 (власник - ДП «Сумський облавтодор»), та інші. Асфальтозмішувальна установка повного никлу (завод по виробництву асфальту) TTC 120 ТПН (власник - ТОВ «Універбур») орендується за договором оренди № 15/03/23 від 15.03.2023 року. Установка передана за актом від 20.03.2023. Також орендуються два автомобіля - Міцубісі Аутлендер Залучені у інших суб`єктів господарювання основні засоби становлять 3 одиниць на загальну суму 25009310,00 гривен, а саме асфальтозмішувальна установка повного циклу (завод по виробництву асфальту) TTC 120 ТПН (власник - ТОВ «Універбур»), змішувальна установка для сипучих матеріалів (власник - ТОB «Універбур»), ваги електронні (власник - ТОВ «Універбур») та отримана в платне користування майно, у тому числі земельна ділянка площею 3000 квадратних метрів за договором № ОР-25/08/20 від 07.09.2020 та додатковою угодою від 28.04.2023 (власник - ДП «Сумський облавтодор»), та інші. Асфальтозмішувальна установка повного никлу (завод по виробництву асфальту) TTC 120 ТПН (власник - ТОВ «Універбур») орендується за договором оренди № 15/03/23 від 15.03.2023 року. Установка передана за актом від 20.03.2023. Також орендуються два автомобіля - Міцубісі Аутлендер Ніссан Примастар. Ніссан Примастар.
Для виготовлення суміші застосовується асфальтозмішувальна установка TTC, 120 ТРН Asphslt Plant (завод по виробництву асфальту) 2021 року випуску, виробництва Туреччина, що розташоване за адресою: 41650, Сумська обл., Конотопський р-н. с. В`язове, вул. Лугова (колишня Фрунзе), 14. Вказане обладнання прийняте у користування від ТОВ «Універбур» по договору користування № 01/07/22 від 01.07.2022 та актом від 15.07.2022.
Для проведення господарської діяльності товариство використовує як власні, так і прийняти у користування основні засоби. Загальна кількість власних основних засобів становить 9 одиниць загальної вартістю 661992,00 гривен. Вказані основні засобі відображені у ф. 20-ОПП. Додатковим підтвердженням є оборотно-сальдова відомість по рахунку № 10
Залучені у інших суб`єктів господарювання основні засоби становлять 3 одиниць на загальну суму 25009310,00 гривен, а саме асфальтозмішувальна установка повного циклу (завод із виробництва асфальту) TTC 120 ТИН (власник - ТОВ «Універбур»), змішувальна установка для сипучих матеріалів (власник - ТОВ «Універбур») та отримане у платне користування майно, у тому числі земельна ділянка площею 3000 квадратних метрів за договором № ОР-25/08/20 від 07.09.2020р. (власник - ДП «Сумський облавтодор») та інші.
Підтвердженням отримання ТОВ «Юрист Агро» послуг є акти № № 30, 65, 76. 90, 92. 349.
На підтвердження цих пояснень позивач надавав докази в обсязі 77 документів до кожного з пояснень (т.1, а.с.24-26,36-38,47-137, т.2 а.с.6-99).
Серед цих документів були в наявності також оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, 262, а відтак повторне їх витребування є необґрунтованим.
Щодо не надання заявки на дрібнозернисту цільну асфальтобетонну суміш (згідно п. 5.1 Договору від 01.03.2023 суд зауважує, що така заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару.
Крім того, як вбачається із пункту 5.2 договору купівлі-продажу асфальтобетону №01/03/23 від 01.03.2023, продавець приступає до виконання заявки покупця виключно після погодження з покупцем ціни та обсягу товару в порядку, що визначений п.4.1 та 4.2 цього договору, надсилання такого замовлення спрямоване виключно на визначення обсягу конкретних товарних позицій, які покупець має намір придбати, а також на підтвердження продавцем можливості виконати таке замовлення.
Приписи укладеного між товариством договору купівлі-продажу жодним чином не передбачають, що у таких замовленнях визначається остаточна вартість партії товару, що буде поставлена, і не забороняють формування такої заявки в усний, а не в письмовий спосіб.
Разом з тим, заявки на купівлю товарів стосуються виключно обсягу та змісту майбутньої партії товару та є підставою для формування інших документів, як-от рахунки-фактури, видаткових накладних, документів на оплату певної партії товару, в яких уже зазначається ціна товару і які були надані позивачем до контролюючого органу з метою розблокування зупиненої реєстрації податкової накладної.
Також з матеріалів справи вбачається, що продукцію від позивача отримував генеральний директор ТОВ «Універбур» Сілюченко Володимир Іванович (т.1, а.с.89,90), якій діє від імені ТОВ «Універбур» без довіреності, оскільки згідно з ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Відповідно для отримання товару директором довіреність не потрібна, адже достатнім є наявність документа, що засвідчує особу, та завіреної підписом керівника (і за наявності печаткою підприємства) копії документа, який підтвердить статус керівника (наприклад, витягу чи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).
Отже, доводи податкового органу щодо ненадання довіреності на підтвердження повноважень на отримання готової продукції представником ТОВ «Універбур» є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Щодо аргументів контролюючого органу, стосовно того, що позивачем не надані сертифікати походження, суд звертає увагу, що вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Зокрема, згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону . Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Частиною 2 цієї статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, зокрема, назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тому висновки відповідача щодо необхідності відмови у реєстрації податкових накладних, які мотивовані відсутністю таких документів як сертифікати походження, є безпідставними, оскільки зазначені документи в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є первинними документами, які підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, адже документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ТОВ «Універбур», оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.
Стосовно надання розрахункових документів з покупцем (виписки банку, засвідчені відповідальними особами та печаткою банку), суд звертає увагу на те, що спірні податкові накладні були надані на реєстрацію за першою з події – дата відвантаження товару, а не дата зарахування коштів від покупця, а відтак, вимога надати розрахункові документи на стадії вирішення питання щодо реєстрації податкових накладних за цих обставин є необґрунтованим. При цьому, суд враховує, що Верховним Судом у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а, від 6 липня 2023 року у справі № 140/1986/22 16 вересня 2022 року у справі № 380/7736/21, 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22, 18 березня 2026 року у справі №580/1932/25 сформульовано висновок, відповідно до якого здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
Тобто податковий орган під час виконання повноважень щодо моніторингу податкових накладних має аналізувати первинні документи у взаємозв`язку з відомостями податкової накладної та іншими джерелами (державними реєстрами, електронними документами) лише за зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями, але не має права здійснювати аналіз господарських операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності). Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів, наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22.
Отже, позивач 29.06.2023 до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної надав разом із поясненнями необхідний обсяг документів, що підтверджують відповідну господарську операцію. Наданий позивачем комплекс первинних, розрахункових та реєстраційних документів (як відповідачу, так і суду) у своїй сукупності відображає зміст і характер господарських операцій, їх учасників, обсяг постачання товару та рух коштів, що узгоджується із даними податкових накладних. Ці докази у їх взаємозв`язку та сукупності, з урахуванням економічного змісту операції, свідчать про документальне підтвердження відповідних податкових показників.
Втім відповідачем не було надано належної оцінки цим документам.
Надаючи оцінку прийнятим оскаржуваним рішенням, суд зазначає, що у межах цієї спірної ситуації, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених Податковим кодексом України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.
Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. 
У свою чергу при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. 
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для відмови у реєстрації в ЄРПН, складених позивачем податкових накладних.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, такі рішення не відповідають критеріям відповідності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними та підлягають скасуванню, а відтак, позовні вимоги в частині визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню. 
При цьому відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246).
Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку №1246, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №28 та №29 від 27.04.2023 датою її фактичного подання.
Щодо посилань відповідача на дискреційність повноважень, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, як вже було вказано вище датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246). У справі, що розглядається, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою їх фактичного направлення/надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права. Відтак, вказані доводи суд не приймає до уваги.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 листопада 2022 року у справі №320/3484/21.
При цьому посилання представника відповідача на висновки Верховного Суду у справі № 805/696/18-а (постанова від 06.04.2021) суд не бере до уваги, враховуючи наступне. Дійсно у зазначеній справі Суд вказав, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Поряд з цим у зазначеній справі спірні правовідносини виникли між юридичною особою та податковим органом з приводу списання безнадійного податкового боргу. 
Отже, ці висновки Верховного Суду, на які безпідставно посилається представник відповідача, жодним чином не стосуються спору з податковим органом з питань зупинення та реєстрації податкових накладних, отже, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України у цій постанові відсутні жодні висновки про застосування норм, які мають бути застосовані судом у цій справі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У позовні заяві представник позивача просив стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу та судовий збір.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Критерій співмірності витрат на професійну правничу допомогу повинен визначатись не лише виходячи зі складності справи, а й на підставі належним чином підтвердженого обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних ним робіт, пов`язаних з наданням правової допомоги в рамках розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі “Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 15 червня 2022 року у справі № 280/8547/20, від 08 березня 2023 року у справі № 640/16295/21, від 19 вересня 2023 року у справі № 826/14340/18.
Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.15-16, 200-202, 206-208), професійна правнича допомога позивачу у цій справі надавалася адвокатом Оскорбіним Артемом Георгійовичем (далі - адвокат, Оскорбін А.Г.).
Представником позивача для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду подано попередній орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в 9000,00грн. (т.1, а.с.17), договір про надання правової допомоги, укладеного 16.10.2023 між адвокатом Оскорбіним А.Г. та позивачем (далі — Договір) (т.1, а.с.200-202), акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги, складеного 13.12.2023 (далі - Акт приймання-передачі) на суму виконаних послуг 7500грн. (т.1, а.с.208), виписка з банківської установи про сплату позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 75000грн. (т.1, а.с.207), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Так, згідно п.п.1.1 Договору позивач доручає, а адвокат приймає доручення позивача та бере на себе зобов`язання надати позивачу правову допомогу щодо підготовці процесуальних документів, поданню позову та представництва Клієнта в Сумському окружному адміністративному суді по визнанню протиправними і скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби України у Сумській області від 13 липня 2023 року № 9182996/41311543 від 13 липня 2023 року №9182990/41311543.
Згідно п.п.3.1 Договору сторони погодились, що позивач здійснює часткову оплату в сумі 7000,00 гривен. Вартість наданих послуг (гонорар) за цим договором згідно Додатку № 1 що є невід`ємною частиною цього договору. Адвокат залишає за собою право надавати послуги безкоштовно або зі знижкою.
Згідно п.п.3.2 Договору факт надання юридичних послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг, який надається Клієнту, підписаний Адвокатом, у двох автентичних примірниках. В Акті приймання - передачі наданих юридичних послуг наводиться детальний опис наданих Адвокатом юридичних послуг.
Так, згідно Додатку № 1 до Договору сторони договору про надання правової допомоги № 16/10/23 від 16 жовтня 2023 року погодили вартість послуг (робіт), а саме:
1) ознайомлення з документами (додатками, поясненнями, рішеннями) та їх аналіз, складання процесуальних документів (позовних заяв, заперечень, відповідей, клопотань тощо), підготовка додатків до процесуальних документів, подання документів до суду та сторін справи, вивчення документів наданих іншими сторонами справи, надання консультацій по справі та обговорення правових позицій - 500,00 гривен за одну годину;
2) участь у судовому засіданні - 1200,00 за одне засідання.
З врахуванням складності справи (два оскаржуваних рішення в одної позовної заяві), значення справи для Позивача (систематичне безпідставне блокування податкових накладних) . що впливає на репутацію позивача як сумлінного платника податків, сума винагороди Адвоката становить не менш 7000,00 гривен. Позивач проводить розрахунки з адвокатом виходячи з об`єму наданих послуг. Виконання послуг за даним договором підтверджується підписанням актів, які є невід`ємною частиною договору.
Згідно п.1 Акту приймання-передачі наданих послуг адвокат надав, а ТОВ “ЮРИСТ АГРО” прийняв адвокатські послуги вартістю 7500,00грн. у вигляді:
- Складання процесуальних документів (підготовка позовної заяви, додатків і подача документів у суд) (10 годин);
- Складання процесуальних документів (підготовка відповіді на відзив, додатків і подача документів до суду) (5 години).
Підписанням цього Акта ТОВ “ЮРИСТ АГРО” підтвердив факт належного отримання послуг відповідно по положень поговору Договору № 16/10/23 від 16 жовтня 2023 року про надання правової допомоги, а також відсутність претензій з боку ТОВ “ЮРИСТ АГРО” щодо вказаних в Акті наданих послуг.
Оплата позивачем наданих послуг адвокатом Оскорбіним А.Г. підтверджується випискою по банківському рахунку за 29.12.2023 на суму 7500,00грн. (т.1 а.с.207).
Водночас, у відзивах представники ГУ ДПС у Сумській області та ДПС України заперечували проти стягнення з них витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат вартість виконаних робіт щодо складання позовної заяви, додаткових документів та подання заяви до суду становить 9000,00 грн. ГУ ДПС у Сумській області вважає, що такі послуги як ознайомлення з матеріалами справи та документами, аналіз таких документів, підготовка позовної заяви та направлення її до суду взаємопов`язані між собою та є одним цілим, оскільки вивчення матеріалів справи є наслідком підготовки та подання позовної заяви до суду, а тому повинно визначитись в сукупності як підготовка та подання позовної заяви. Також вказують, що у попередньому розрахунку передбачено підготовку та подання заперечення на відзив, проте на дату подання відзивів невідомо чи буде він подаватися взагалі, а дана послуга вже врахована у суму таких витрат на правову допомогу.
Так, дійсно, у попередньому розрахунку витрат, поданому до суду разом з позовною заявою, вказана орієнтовна сума витрат у розмірі 9000,00грн. Втім суд наголошує, що вказаний документ є саме попереднім (орієнтовним) розрахунком суми витрат, яку позивач отримує понести у зв`язку з розгляд цієї справи. У відповіді на відзив адвокат Оскорбін А.Г, вказав, що Акти приймання-передачі наданих послуг адвокатом та платіжна інструкція щодо отримання плати за надання послуг будуть надані суду пізніше, станом на 04.12.2023 оплата послуг адвоката за договором 16/10/23 не була проведена (т.1 а.с.192 зворот).
Тому посилання представників відповідачів на включення до суми витрат складення адвокатом відповіді на відзив у попередньому розрахунку є необґрунтованими. Тим більше, що така відповідь на відзив була подана.
Поряд з цим представники ГУ ДПС у Сумській області та ДПС України, заперечуючи проти стягнення витрат на правову допомогу вказують, що такі послуги як ознайомлення з матеріалами справи та документами, аналіз таких документів, підготовка позовної заяви та направлення її до суду взаємопов`язані між собою та є одним цілим, оскільки вивчення матеріалів справи є наслідком підготовки та подання позовної заяви до суду, а тому повинно визначитись в сукупності як підготовка та подання позовної заяви
Проаналізувавши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, заперечення відповідачів щодо суми судових витрат, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд частково погоджується із запереченнями представників відповідачів та відмічає, що такі перераховані в Акті приймання-передачі наданих послуг, як: складення додатків до позову та подача позову з додатками до суду, взагалі не є юридичними послугами та не потребують спеціальних професійних навичків, відповідно не підлягають відшкодуванню. 
Таким чином, здійснивши аналіз наданих представником позивача доказів при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи заперечення відповідачів, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, розміру понесених витрат, а також значення справи для позивача, суд дійшов висновку про зменшення позивачу розміру витрат на правничу допомогу до 5000грн. та відшкодувати цю суму позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 2500грн. з кожного. 
Крім того, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача в рахунок повернення сплачений згідно платіжних інструкцій від 01.11.2023 (т.1 а.с.13-14) судовий збір по 2684,00грн. з кожного. 
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (вул. Лугова, буд. 14,с. В`язове,Конотопський район, Сумська область,41650, код ЄДРПОУ 41311543) до Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13,м. Суми,Сумська область,40009, код ЄДРПОУ 43995469), Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, буд.буд.8, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13.07.2023 №9182996/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.04.2023 №28 та рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 13.07.2023 №9182990/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.04.2023 №29.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датою їх подання для реєстрації, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО», а саме від 27.04.2023 №28 та від 27.04.2023 №29.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області та Державної податкової служби України в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір по 2684,00грн. з кожного та витрати на професійну правничу допомогу по 2500,00грн. з кожного. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.04.2026.

Суддя   І.Г. Шевченко