Дата документу 08.04.2026
Справа № 334/10117/25
Провадження № 2/334/877/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого в особі представника – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Працевитого Г.О, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову зазначено, що 24.11.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб.
Від шлюбу у подружжя народився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2018 по справі № 334/2547/18 затверджено мирову угоду, укладену між сторонами справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини, за якою місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом із матір`ю – ОСОБА_5 .
Проте ОСОБА_6 фактично відмовилась від виконання вказаної мирової угоди у зв`язку із чим фактично дитина проживала та продовжує проживати по теперішній час із батьком.
До 01.06.2020 позивач разом з сином проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а з 01.06.2020 позивач разом із сином Кирилом зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_7 . Мати хлопчика, ОСОБА_2 , не надає жодної допомоги на утримання дитини, не спілкується із сином.
У зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_1 було подано до суду позовну заяву про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .
Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації по Дніпровському району Запорізької міської ради, Орган опіки та піклування районної адміністрації по Хортицькому району Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення.
Дане рішення оскаржується в апеляційному порядку.
Позивач неодноразово в телефонному режимі звертався до відповідачки із проханням надати матеріальну допомогу, однак ОСОБА_2 прохання залишались поза увагою.
У зв`язку з викладеним, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
Від представника відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у ОСОБА_2 , крім сина ОСОБА_4 , є також донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була народжена під час проживання відповідачки однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_3 . 
Шлюб між відповідачкою і ОСОБА_3 був укладений 31.10.2020.
Рішенням Ленінського районного суду від 17.01.2022 шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було розірвано. 
02.06.2022 відповідачка звернулась з позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення місця проживання доньки разом з нею. В свою чергу, ОСОБА_3 в межах цієї ж цивільної справи висунув зустрічний позов з аналогічними позовними вимогами.
25.05.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по цивільній справі № 334/1815/22, відповідно до якого первинний позов відповідачки був відхилений, зустрічний позов ОСОБА_3 був задоволений і місце проживання малолітньої ОСОБА_8 було визначено разом з батьком.Цим же рішенням суду з відповідачки на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитинивідповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Вказане рішення суду було оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку. Згідно з постановою Запорізького апеляційного суду від 13.12.2023 рішення суду від 24.05.2023 було скасоване і винесено нове рішення, відповідно до якого місце проживання дитини ОСОБА_8 було визначено разом з відповідачкою.
Постанова Запорізького апеляційного суду від 13.12.2023 була оскаржена ОСОБА_3 в касаційному порядку. За наслідками касаційного оскарження Касаційний Цивільний Суд у складі Верховного Суду 01.05.2024 виніс постанову, згідно з якою постанова Запорізького апеляційного суду від 13.12.2023 була скасована, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 було залишено в силі. Таким чином, місце проживання малолітньої ОСОБА_8 визначено разом з батьком ОСОБА_3 
28.12.2024 відповідачка звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про зміну місця проживання дитини ОСОБА_8 .
Наразі, судове провадження по цивільній справі № 334/10590/24 триває. Донька весь час проживає разом з відповідачкою і остання повністю утримує її.
В прохальній частині позову позивач просить суд стягнути аліменти з відповідачки починаючи з 01.06.2020. Така вимога позивача щодо строку, з якого він просить стягнути аліменти, повністю суперечить вимогам Закону, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак позивач не надав суду своєчасно жодних належних доказів того, що він починаючи з 01.06.2020 вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки та не міг одержати аліменти у зв`язку з ухиленням відповідачки від їх сплати. Тому вимога позивача про стягнення аліментів починаючи з 01.06.2020 р. не підлягає задоволенню. Просить при визначенні розміру аліментів по цивільній справі № 334/10117/25 врахувати те, що на утриманні ОСОБА_2 знаходиться малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але при цьому відповідачка також зобов`язана сплачувати аліменти на утримання доньки колишньому чоловіку ОСОБА_3 на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023.В задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий період, тобто з 01.06.2020, просить відмовити, в іншій частині проти позову не заперечує. 
Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому вказано, що посилаючись на наявність у відповідачки на утриманні іншої неповнолітньої дитини ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу, який би вказував, що її доходи та матеріальний стан не надають їй можливості надавати матеріальну допомогу в заявленому позивачем розмірі на утримання сина. У той же час, сам по собі факт наявності дітей від іншого шлюбу без доведення неможливості надання допомоги на утримання дитини саме у розмірі 1/4 частини доходу, не є належним обґрунтуванням.
Вимога позивача про стягнення аліментів за минулий час є правомірними і доведеними, оскільки і позивач і син ОСОБА_4 неодноразово звертались до ОСОБА_2 за матеріальною допомогою, коштами, що зафіксовано у зверненнях та поясненнях позивача до органів опіки та піклування. ОСОБА_1 неодноразово подавав звернення щодо проведення проведених бесід із ОСОБА_2 , у тому числі щодо матеріального забезпечення дитини і прийняття участі в житті дитини.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явився. Представник позивача звернуся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка, представник відповідачки в судове засідання не з`явилися. В відзиві на позовну заяву представник відповідачки просив справу розглядати без їх участі за наявними у ній матеріалами.
Третя особа – ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2018 затверджена мирова угода, укладена між сторонами справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини, за якою, зокрема, сторони дійшли згоди що місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є місце проживання його матері ОСОБА_5 . Станом на час укладення даної мирової угоди таким місцем проживання є квартира АДРЕСА_3 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 31.10.2020 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».
Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації по Дніпровському району Запорізької міської ради, Орган опіки та піклування районної адміністрації по Хортицькому району Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення батьківських прав.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації по Дніпровському району Запорізької міської ради, Орган опіки та піклування районної адміністрації по Хортицькому району Запорізької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення. Дане рішення наразі оскаржується в апеляційному порядку.
Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , з 01.06.2020 по теперішній час, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, довідкою про реєстрацію місця проживання особи та довідкою, виданою департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4-27/7399 від 22.07.2024.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідачка могла би бути звільнена від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина.
Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 від шлюбу з ОСОБА_3 має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
24.05.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів винесено рішення яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.12.2023 рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задоволено. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі /4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02.06.2022 до повноліття дитини. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів залишити без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 01.05.2024 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Постанову Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року скасовано, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2023 року залишено в силі.
Таким чином, ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 
Представник відповідачки в відзиві на позовну заяву просив при визначенні розміру аліментів врахувати, що відповідачка на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 зобов`язана сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Водночас суд зазначає, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 
Відповідач, у свою чергу не обґрунтував та не надав належних та допустимих доказів неможливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, не надано також доказів того, що рішення суду Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 знаходиться на виконанні та з відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки.
Крім того, відповідачка не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.
Отже, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини, у мінімальному гарантованому розмірі, передбаченому законом, а саме в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частиною 2 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України та ст. 191 СК України позивачу слід було довести суду, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останньої від їх сплати.
Звертаючись до суду з такими вимогами, позивач зобов`язаний довести, що він раніше вживав заходи щодо одержання від відповідачки аліментів на утримання сина, а відповідачка все рівно ухилялася від надання позивачу фінансової допомоги на утримання дитини. 
Позивач просить суд стягнути з відповідачки аліменти з 01.06.2020, однак ним не надано до суду належних та допустимих доказів звернення до відповідачки з відповідною вимогою, а також доказів ігнорування відповідачкою вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини.
Надана в якості доказу заява ОСОБА_1 на ім`я Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 29.01.2024 та пояснення, надані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 начальнику відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 14.03.2025, лише вказують на ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків і не підтверджують, що позивачем вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідачки, але він не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останньої від їх сплати.
Таким чином, підстави для стягнення аліментів з відповідачки за попередній період відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачки стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 03.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі  1331,20грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.)
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає: АДРЕСА_6 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_7 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.